26 Karl Pettersen 



lag — de sidste iiidflettet med gronlig kloritisk glim- 

 mer og sparsomt fordelte blade af bnin glimmer. 

 Afdelingerne (a) og (b), der tilsammen har en mægtig- 

 lied af o a 400' (64 a 125 m), tilhører Dividalsgruppen, de 

 højere liggende af delinger derimod den yngre Balsfjord- 

 gruppe. 



De omhandlede forholde langs efter Dividalen vil 

 mere samlet tindes fremstillet på profilrits fig 34, der er 

 trnkket langs efter dalens østlige side fra fjeldmarkeme i 

 støget om rigsgrænsen nedefter til Nedre- fos. 



a. Indian dsgranit. 



b. Dividalsgruppens konglomerat- og sandstens- 



dannelser. 



c. « lerskifer. 



d. « kvartsskifer. 



e. Tîalsfjordgrnppens lagrækker. 



Hvad konglomeratet og sandstenen angår, så træder 

 disse her ikke frem under sådanne forholde, at der deraf 

 lader sig opstille bestemtere mål for deres mægtighed. De 

 optræder i det hele ikke i mere samlede masser, men altid 

 som mere spredte indbyrdes udskilte småpartier. 



De grønne og røde lerskifere eller lerstensdannelser 

 viser en mægtighed af opimod 200' (63 m.), kvartsskiferaf de- 

 lingen en mægtighed af opimod 300' (94 m.) Da lagstillingen 

 her på det nærmeste er horisontal, vil mægtigheden for 

 Dividalsgruppen efter disse strøg være at opføre med om- 

 kring 500' (157 m) og, når konglomeratet og sandstenen 

 heri medregnes, til op imod 600' (188 m.). Gruppens mæg- 

 tighed her vil således på det nærmeste falde sammen med 

 den, der som ovenfor påvist er rådende langsetter Torne- 

 træsk. 



Medens konglomeratet og sandstenen overalt, hvor de 

 træder frem, danner gruppens dy beste liggende afdeling, vil 

 det på den anden side antagelig være klart at konglomerat- 



