Xè Karl Pettersen 



:Qordgrnppen hørende skifere. Længere vestover vil afde- 

 linger tilhørende Di%àdalsgrnppen intetsteds være at påvise. 

 Ifald sådanne i virkeligheden skulde brede sig endnu videre 

 vestover, vil de tilligemed den granitiske undergrund ligge 

 i lavere niveaner end dagfladerne af de dybeste fjeldind- 

 skjæringer vestover. 



Den her omhandlede afdeling af Dividalsgruppen, der 

 langs efter Træskens nordside er fulgt fra strøgene om rigs- 

 grændsen til Orta-jokki gjennem en længde af omkring 20 

 kilom., bygges således nedenfra opad af konglomeratartede 

 dannelser, sandstene, mørke og lyse kvartsiter i veksel med 

 røde og grønne lerskifere. 



Konglomeratet dannes af brudstykker af indlandsgra- 

 niten sammenkittede med et mørkt bindemiddel — ofte med 

 overgang til sandstensartede dannelser. Konglomeratet ind- 

 tager — såvidt hidtil iagttaget — altid de lavest liggende 

 niveauer. Ved gruppens afslutning mod vest må konglo- 

 meratdannelser, om de her skulde optræde, ligge adskilligt 

 lavere end træskens vandspejl I så henseende skal dog 

 bemærkes at Hummel udtrykkelig fremhæver at konglo- 

 meratet er at påvise såvel under som i og ovenfor lerskife- 

 ren — en påstand, hvis rigtighed jeg her ingenlunde med 

 bestemthed skal kunne benægte. Under mine befaringer 

 langs efter træskens nordside stødte jeg dog intetsteds på 

 forholde, der bestemtere syntes at skulle pege i den retning. 

 Over konglomeratet og sandstenen optræder lagrækker af 

 hårde kvartsiter i veksel med røde eller grønne lerskifere 

 således som det vil sees af profilet opover Tuopt og efter 

 Orta-jokkis nedre lob. Kvartsiterne, der oftest er temmelig 

 glimmerfri og således snarest kan være at betegne som 

 kvartskifere, viser snart en lysere, snart en mørkere indtil 

 næsten sort grundfarve. Afdelingens mest betegnende led 

 dannes af lerskifere snart af en grønlig snart af en rødlig 

 grundfarve. Btrgarten viser sig tildels ret udpræget skifrig 



