Den nord-norske fjeldbygning. 5 



led under en mere selvstændig bygningsgruppe. Da de for 

 denne gruppe mest karakteristiske af delinger først er bleven 

 påvist langs efter Dividalen på norsk side, har gruppen der- 

 af fået sit navn. Senere undersøgelser har imidlertid godt- 

 gjort at Dividalsgruppen optræder stærkest udviklet efter 

 Torne-træsk på svensk side. Her ligger også bygningsfor- 

 holdene i sin helhed ganske anderledes klart tilskue end til- 

 fældet er efter Dividalen og forøvrigt i det hele på norsk 

 side. Trods dette antages det dog at være rettest indtil vi- 

 dere at holde fast ved det oprindelig engang for gruppen 

 givne navn. 



På kartet vil gruppens lagrækker findes opfert med fie- 

 let som forskjellige brede båndstrimler, der følger indlands- 

 granitens vestrand. Der har vistnok ikke været anledning 

 til mere i sammenhæng at forfølge gruppens fremtræden ef- 

 ter den lange linje, der på kartet vil sammenbinde de ud- 

 skilte brudstykker. Det vil således fortiden ikke med be- 

 stemthed kunne afgjøres, om ikke disse forskjellige brudstyk- 

 ker i virkeligheden skulde kunne findes i indbyrdes nærme- 

 re tilknytning end den, der synes at skulle fremgå gjennem 

 de hidtil gjorte aflæsninger. 



Gruppens lagrækker har hidtil været fulgt efter for- 

 skjellige kortere og længere båndstrimler på norsk side — 

 således efter strøgene om Dividal og efter Nord-reisen-elv. 

 På svensk side er den fulgt gjennem et længere på det 

 nærmeste helt sammenhængende bælte, der fra grænsestrø- 

 gene mod Norge først spænder sig frem i sydlig retning 

 ned henimod Tornetræsk og derpå under en skarp svingning 

 bøjer af i vestlig retning, indtil noget forbi udmundingen af 

 den i Træsken faldende Orta-jokki. 



Knyttes kartets båndstriber sammen efter en fortlø- 

 bende linje, viser denne en længde af omkring 100 kilom. 

 Dette vil dog ikke på langt nær betegne feltets hele længde 

 under forudsætning af at disse striber skulde danne brudstyk- 



