66 Karl Pettersen 



ning af bergbygningsforlioldene her, således som de træder 

 frem langs efter Målselven. 



Fig 43 er trukket fra gården Tillermoen ved Målsel- 

 ven — tversoverfor Øvrebygdens kirke — i sydlig retning 

 op imod det herfra opstigende Storfjeld. 



a. Øvreljygdens granit (granitisk gneis) — cfr. Afd. I pag. 

 157 — bygger fjeldgrunden nedenfra op til en højde al 

 omkring 220 m. o. li. 



b. mægtige lag af en temmelig ren klæbersten, der spæn- 

 der sig — mer eller mindre sammenhængende — gjen- 

 nem anseelig længde under horisontalt løb. 



c. grønne, snoede og stærkt pressede, halvkrystalliniske 

 skifere. 



d. hårde kvartsrige tyndlagede skifere, der viser en svæ- 

 vende lagstilling, hvilken dog åbenbart må være af se- 

 kundær oprindelse. De vertikale tversnit af disse lag- 

 rækker findes nemlig tegnede med finstribede linjer, der 

 — at slutte fra petrografiske forholde — må betegne 

 de oprindelige stratificationsflader. Disse viser sig stærkt 

 snoede, forvredne og brækkede og vil derunder kunne 

 danne kurve og fletningslinjer, der er helt uafliængige 

 af de nu fremtrædende stratificationsforholde. Stærke 

 trykkræfter må således åbenbart i sin tid her have 

 været i virksomhed. 



e. en mørk tyndlaget glimmerskifer, der viser en ^temme- 

 lig svag sydvestlig indskyden. 



f. Det herfra opstigende højfjeld med sine stejle fjeldvæg- 

 ge er op til øverste top bygget af rene helkrystalliniske 

 glimmerskifere. 



Lagrækkerne (c.) og (d.) tilligemed klæberstenslaget (b.) 

 tilhører den lavere liggende af halvkrystalliniske skifere hyg- 

 gede afdeling. Hvorvidt lagrækkerne (e.) skal være at hen- 

 føre til den lavere eller højere liggende afdeling, skal her la- 

 des uafgjort. I petrograiisk henseende danner bergarten her 



