78 A. E. Törnebolmi 



sistnämnda är förherrskaiide och bil dar utfyllningar mellan 

 de öfriga. Ortoklaskornen äro ofta stärkt vittrade, men ej 

 sällan försedda med en frisk, påtagligen sekundär kant. 

 Detsamma kan äfven forekomma hos plagioklasen. De 

 mycket sparsarat närvarande biotitpartierna äro mestadels 

 kloritiserade. Enstaka fjäll af muskovit förefinnas. Acces- 

 soriskt finnas apatit mycket sparsamt och titanit något ym- 

 nigare. Den senare är möjligen en nybildning efter något 

 malmminerak 



4) Augitsyenii, Stamsund, Vest-Vågo.') Gulgrå, me- 

 delgrof. Ortoklas vida öfvervägande, mestadels strimmig 

 (mikropertitisk) och ofta något färgad af ett mörkt stoft. 

 Qvarts sparsamt, mestadels såsom afrundade korn. Enstaka 

 små korn af ytterst fint streckad plagioklas. Grön augit i 

 oregelbundna partier. Något brun glimmer, .stärkt sönder- 

 delad. Acc: magnetit, apatit och något litet zirkon. 



5) Augitsyenit, Brettesnes, st. MoUa, Øst-Lofoten.^) 

 Mörkt gulgrå, groft medelkornig. Ortoklas öfvervägande, ofta 

 mikropertitisk och färgad af ett fint, brnnt stoft. Plagioklas 

 sparsam. Grön augit, brungrönt hornblende, olivin och något 

 brun glimmer. Acc. apatit och magnetit temligen rikligt. 

 Der och livar mikropegmatitiska utfyllningar. 



6) Granit, Eide, Senjen.^) Eöd småkornig. Orto- 

 klas och plagioklas, både stärkt omvandlade, mikroklin frisk, 

 förherrskande, utfyllande. Qvarts temligen riklig, ej sållan 

 idiomorf. Muskovit och biotit sparsamt; den senare i regeln 

 stärkt omvandlad. Acc. apatit (och omvandlad ortit?). 



7) Granitgneis, Bjarkö.*) Rod, teml. grofkornig. Mi- 

 kroklin och plagioklas förherrskande; qvarts underordnad; 

 grönbrun glimmer, delvis kloritiserad, sparsam. Plagioklasen 

 späckad med kristaller af nästan färglös epidot, äfven- der 

 den är frisk. Gyttringar af Ijus titanit. 



8) Magnetitgneis, Vest-Vagö, Lofoten.^) Ljus, nästan 



») 1. c. pag. 44. -) 1. c. pag. 51. =») 1. c. pag. 76. ') 1. c. pag. T6. ») 1. c. pag. 45. 



