114 3. Sparre Schneider 



73. Ä. communis Panz. (67° 17') 



Dette er en mere sydlig form, der kun er funden ved 

 Bodø if. Mäklin samt i Saltdalen af Schøyen og Hagemann. 

 I Finland er den observeret helt op til 68°, og den tør vel 

 også hos os blive påvist nordligere end hidtil er tilfældet. 



På finsk side er endnii følgende arter bemærkede til 

 over polarkredsen, og en og anden af dem tør nok også fore- 

 komme i vor arktiske region : silvicola Zim., tibialis Duft., 

 Uttorea Thoms., acuminata Payk., trivialis Gyll., famelica Zim., 

 similata Gyll., samt plebeja Gyll. 



74. Cdlathus microptenis Duft. (70°). 



Udbredt over hele området og bevarende samme leve- 

 sæt som under sydligere bredder, idet den også her nord 

 kun iindes på skyggefulde steder i skovdistrikterne, mener 

 forøvrigt ganske sparsom. Saltdalen og Bodø (Hagemann), 

 Moen, Fagerli, Bjerkeng og Øvergård i Målselven, Storsten- 

 næs i Balstjord samt på Tromsøen (ipse), LavangsQeld 

 (Stuxberg sec Mäklin), Alten (Zetterstedt), Elvenæs og Kir- 

 kenæs i Sydvaranger (Schøyen, Sandberg). Også i Finland 

 udbredt over hele området, den må dog regnes til de bore- 

 ale former. 



75. C melanocephalus L. (71° 12'). 



Udbredt overalt og på næsten ethvert slags terræn og 

 vistnok det almindeligste skaldækkede insekt i vor arktiske 

 region; den er også talrig på de yderste øer som Giæsvær 

 og Vardø og findes navnlig om våren samlet i store koloni- 

 er. Hovedformen forekommer mere i de sydligere distrikter 

 og er på Tromsø høide ikke længere udpræget. 



v. nubigena Halid. går med de jevneste overgange over 

 i hovedformen og er på fjeldeue og i Østfinmarken næsten 

 enerådende; enkelte eksplr. har thorax næsten helt begsort. 



76. (1 fulvipes Gyll. (67°). 



Af denne sydlige form er liidtil kun 2 eksplr. fundne 

 i Saltdalen af Hagemann. I Finland er den if. Sahlberg 



