186 Karl Pettersen. 



Under de i sidste âr foretagne excursioner har der of- 

 tere været anledning- til at rette opmærksomheden mod dette 

 spørgsmål, og skal der her lidt nærmere blive gjort rede for for- 

 skjellige iagttagelser, der synes at skulle kunne tjene som 

 støtte for berettigelsen af den her nævnte forudsætning. 



Karneslandet danner en lang tildels af lave åsdrag 

 gjennemsat halvø, der fra den vestlige side af Lyngenfjord 

 — noget søndenfor Lyngsejdet — sky der sig ud i lige østlig 

 retning. Berggrunden bygges væsentlig af en smuk li vid 

 magnesialioldig kalksten, der er rigt indflettet med søjler af 

 et hårdt hvidligt feltspat-spccies. I kalkstenens forvit- 

 rede dagflade stikker disse i regelen i stort mål frem som 

 vorteformige udvækster. Efter den nordlige i vest-østlig 

 retning fremspringende side af Karneslandet er den af kalk- 

 stenen hyggede fjeldgrund inden strandbeltet i regelen stærkt 

 og særdeles smukt afglattet. Svagere skuringsstriber træder 

 ret hyppig frem efter de afglattede dagflader. Efter halv- 

 øens østlige del viser disse en regelmæssig strøgretning af 

 n. 60» 0., — efter den vestlige del afbøjes strøgretningen 

 til henim-.d n. 40» o. Så fuldstændig har afglatningsproces- 

 sen her virket at selv de hårde feltspatkrystaller med sine 

 gjennemskårne tversnitsflader helt er jevnede med kalkste- 

 nens glattede dagflade. Såsnart man her imidlertid når op 

 over det egentlige flomål, så vil man straks finde foltspat- 

 krystallerne på sædvansmæssig made igjen vorteformig at 

 stikke frem fra kalkstenens ujevne og ru dagflade. 



Skulde afglatningen her i det hele være at føre tilbage 

 til glaciale aktioner, så vilde det være åbenbart, at afglat- 

 ningsprocessen måtte have virket op efter niveauer, der her 

 ligger langt højere end det nuværende strandbelte. Det vil 

 i så henseende vistnok på den ene side være at forudsætte, 

 at eroderende kræfter i høj grad må have arbejdet på her 

 at udvidske sporene efter en tidligere afglatning inden de 

 niveauer, der gjennom lange tidsrum. har lagt over liavfladen, 



