Den nord-norske fjeldbygning 5 
b. Den indre orække. 
Denne stiger op fra de longitudinale sundløb, som 
skjær sig frem mellem ørækken (a) og fastlandet. Her træ- 
der den frem efter enkelte mere samlede små-grupper. Til 
denne afdeling henhører Rollen-ø og Andorg-s i Ibestad præ- 
stegjeld, Dyrø i Tranø præstegjeld, Tromsøen, den nordenfor 
samme liggende Ren-ø, den lille og lave ø Karlsø, Ul-ø, Ka- 
gen, Skjærvø samt den i nærheden af samme liggende Hauk-ø 
— og endelig udenfor Tromsø amt Stjern-ø, Seiland og Ham- 
merfest-Kvalø i Vest-Finmarken. Hvad de sidstnævnte øer 
angår, så kunne de imidlertid geologisk som orografisk ma- 
ske ligeså snart være at henfore til afdelingen (a). Det sam- 
me gjælder også den store Bergshalvø udenfor det lave Alt- 
ejd. Rollen ø skyder op i tvende parallelløbende fjelddrag, 
der skyder sig frem i retning fra nv mod so indbyrdes ud- 
skilte ved Skibsvandets åbne dalføre. Det sydvestlige drag, 
der i stejle nøgne styrtninger falder ned mod Tjeldsundet, 
når i Rolla en højde af omkring 2900! (910 m.). Det nord- 
ostlige drag nar i Drangen sin største højde med 3260’ (1023 
m.). 
Andorg-s bygger navnlig efter sin nordostlige og østli- 
ge side et hejt og vildt fjeldparti, der i stejle styrtninger 
falder ned mod Astafjorden. Kraker-etinden — den højeste 
af de her fremspringende alpetinder — når en hojde af 4080’ 
(1280 m.). Rollen og Andorgø udskilles fra fastlandet ved 
et bredt sundløb, den såkaldte Astafjord. Dyrø bygger et la- 
vere fjelddrag, der når sin største højdei Bergsheja med om- 
kring 1800° (565 m.) 
Tromsø stiger op i lave åsdrag, der i Stakkevoldsåsen 
når sin største højde med omkring 500’ (157 m). 
Den omkring 30 kilom. lange Ren-ø når i den sydlig- 
ste del den største højde med de op imod 3000' (941 m.) 
højtstigende Renskarstinder, 
