18 
10. 
Karl Pettersen 
under afdelingen e liggende fjeldmarker. Rostaelven har 
sit udspring fra Øvre-Rostavand, hvis vestlige hjørne 
skyder sig frem til rigsgrændsen. 
Storfjorddalen (Lyngsdalen) skjær sig fra bunden af 
Storfjord i Lyngen fremi sydostlig retning og afsluttes 
efter et lob af omkring 30 kilom. 1 hejfjeldsstregene 
om rigsgrændsen. 
Skibotndal skjær sig fra Skibotn i Lyngen frem i syd- 
ostlig retning gjennem det her omkring 20 kilom. bre- 
de kjøldrag, og gar som et åbent dalføre over i de af- 
delingen e tilhørende højfjeldsmarker. 
Kåfjorddal skjær sig fra bunden af Kåfjord — en side- 
fjord til Lyngen, — i sydostlig retning, gjennembryder 
Kjøldraget og går efter et løb af 10 å 12 kilom. som 
et åbent dalføre over i hejfjeldsmarkerne. 
Reisen-elv skjær sig fra Nord-Reiseni sydostlig retning 
gjennem Kjøldraget, skjær sig frem gjennem de bagen- 
for liggende fjeldmarker og går som et åbent dalføre 
efterhånden over i disse. Reisenelv har sit udløb fra 
Reis-vandet, der ligger på de vide fjeldmarker, der fø- 
rer over til Kautokeino og til finlandsk Lapmark. El- 
ven har en længde af omkring 90 kilom. 
De her omhandlede elvefar løber samtlige — Divielven 
og Rosta-elven fraregnede — i retning fra omkring so. mod 
no. og således indbyrdes ligeløbende. De skjær sig endvide- 
re frem i en indbyrdes nogenlunde jevn afstand af omkring 
25 kilom. — et 1 sig selv ganske mærkeligt forhold. Det er 
alene Divielven og Rosta-elven, som her på en vis måde gjør 
brud på denne forøvrigt så stærkt fremtrædende regelmæs- 
sighed. 
Gjennem disse dalindskjæringer kan Kjøldraget ud- 
skilles i følgende hovedled: 
15 
Fjeldpartiet mellem Salangsdal og Ofoten. Det begrænd- 
ses mod øst af det nysnævnte Stordalsskar og den øv- 
