Den nord-norske fjeldbygning 21 
Fjeldpartiet mellem Nedre-Rosta-vand Rosta-elven og 
Storfjorddal i Lyngen. Mod ost falder fjeldmassen ned 
mod under e hørende fjeldmarker. Mod vest begrænd- 
ser det af Tamok dalen. Denne skjær sig fra Måls- 
elvens Øverbygd som et aabent dalføre mellem høje og 
stejle fjeldvegge over til Balsfjordejdet. I dalens 
kulminationsparti ligger Tamok-vandet i en højde over 
havfladen af 188 m. Dette vildt byggede fjeldparti, 
der forøvrigt er adskillig indskåret ved tildels brede 
fjeldindsænkninger, nar sin største højde 1 Rostafjeld, 
der stiger op fra den nordlige side af nedre Rosta-vand 
til 4965’ (1558 m.). Ved Tamokdalens udmunding i 
Balsfjordeidet rejser Vidjik sig til en højde af 4659’ 
(1462 m.), og ved Storfjordelven udløb den spidse 
Ottertind til lignende højde. 
Vestenfor den dybe Tamokdal rejser sig et højt smalt 
kjededrag, der fra Målselvens Øverbygd skjær sig over 
til Balsfjordens sidefjord Nordfjord og afsætter en række 
alpeformige op omkring 4000' (1255 m.) højtstigende 
toppe, hvorimellem Hattevarre,Svendborgtind, Høltind og 
Markenestind, — den sidste med afhæld mod Balsfjor- 
den. Mod vest skyder kjededraget frem et lavere 
åsdrag, det førnævnte Omasvarre, men falder forevrigt 
istejle styrtninger ned mod det bækkenformige lavland 
om Balsfjordbunden. 
Fjeldpartiet mellem Lyngsdalen og Skibotten er stærkt 
indskåret af hejfjeldspasser, og atsætter talrige toppe 
af omkring 4000' (1257 m.). I Mandfjeldet ved Stor- 
fjeldelvens nedre lob når fjeldpartiet sin største højde 
med 4932’ (1547 m.). Kjeldraget har her ikke større 
brede end omkring 20 kilom. 
Mod øst falder fjeldpartiet ned mod brede til afde- 
lingen e hørende fjeldmarker, der skyde sig langt ind 
på norsk side. Omtrent midt imellem Storfjorddalen 
