Den nord-norske fjeldbyening 97 
de fjeldmarker, der fører over til Reisendalen. Langs efter 
Skibottens øvre løb rejser sig en række af åsdrag, der tem- 
melig regelmæssig nå høyder fra 3000 til 35007 (941—1098 
m.) Imellem Kåfjorddal og Reisenelv trader hejplateanet 
frem med jevnere flader. Her rejser sig lige ved rigsgrænd- 
sen den isoleret liggende mægtige af gabbro byggede fjeldmas- 
se Reis-duoddar-Haldde op til en højde af 4124’ (1294 m.) Fra 
denne top, hvorpå grændserøs no. 304 er oprejst, sigtes isydost- 
lig retning til et på finlandsk side liggende fjeldparti, Gautes 
gaisi der har omtrent lignende højde som Reisduoddar-Haldde 
og antagelig ligesom denne er bygget af gabbroartet sten.*) 
Vandskillet mellem den Bottniske-bugt og Vesterhavet 
er som ovennævnt at søge efter dette lavere liggende høj- 
plateau. Vasdragene, der herfra søge ned mod fjordene pa 
norsk side, må således følge dybe transversale indskjæringer. 
Som åbne dalfører gjennemskjær disse det foranliggende Kjøl- 
drag. 
Nedenfra opad vil de ovenomhandlede landstrøg findes 
bygget af folgende geologiske hovedled: 
. Andgens jura-afdeling. 
A. Urfjeldet (laurentisk gneis med granit. 
B. Dividals-gruppen af kambrisk 
C. Balsfjordgruppen og silurisk 
D. Tromsø glimmerskifergruppe alder. 
E 
F 
. Kvartære dannelser. 
*) Tromsø amts orografi er nærmere omhandlet i følgende skrifter: 
K. Pettersen: ,Tromsø Amts Orografi*. Trondhj. Vid. S. Skrifter 
VIIB. 1872. 
Den geografiske Opmåling „Beskrivelse af Tromsø Amt.“ Kri- 
stiania 1874. lløjdebestemmelserne i foranstående afsnit er for 
største delen hentet fra sidstnævnte beskrivelse eller Opmalingens 
kart over Tromsø amt. 
