CG 
DI 
RR 
Karl Pettersen 
ning. Det skyder sig herfra fremdeles videre nordover næ- 
sten til Nordkap, — dog nu ikke længere således mere sam- 
menhængende som forholdet er efter de søndenfor liggende 
strøg men derimod alene i enkelte større og mindre indbyr- 
des udskilte afdelinger og forøvrigt hist og her som højst un- 
derordnede led inden gneis-afdelingen. 
Feltet har sin længdestrækning langs efter kyststrøge- 
ne i retning fra sydvest mod nordost og bredersig her mere 
sammenhængende frem fra 67.,° n. br. indtil 70..° og herfra 
videre i udskilte partier op imod 71° n. br. 
Når Saltens kjølgranit lægges ind under det gneis-gra- 
nitiske felt, har feltet efter strøgene om Vestfjorden og Sal- 
ten en bredde af opimod 140 km. — når Vestfjordbækkenet 
i sin helhed lægges ind under dette felt. Herfra videre nord- 
over mod Fuglesund gar feltets brede nedover til 20 a 30 
kilometer. 
Feltets egentlige knudepunkt er 1 orografisk henseende 
nærmest at søge efter de indre strøg om Vestfjorden. Her 
stiger det i Møsadlen på den sydvestlige side af Hindø op 
til en højde af antagelig omkring 4000' (1255 m.) Herfra 
skyder feltet sig mod syd frem i tvende gaffelformige for- 
greninger, hvoraf den ene i sydvestlig retning spænder sig 
frem efter Lofotens ørække, den anden derimod mere 1 syd- 
ostlig retning nedefter Saltens fastlandsstrøg. Vestfjorden 
skjær sig her som en bred havarm ind mellem disse gaffel- 
formige forgreninger. Fra det nævnte knudepunkt udsendes 
endvidere i nordostlig retning som en tredie forgrening det 
ovennævnte kystbælte, der mere i sammenhæng er at følge 
nordover til Fuglesund, og derfra — som ovenfor nævnt — 
gjennem forskjellige udskilte og mere spredt liggende små- 
afdelinger videre op til Sørøens nordvestlige side. 
De geologiske bygningsforholde langs efter disse kyst- 
strøg skal her søges fremstillet — idet man herunder skal 
følge feltet i retning fra sydvest mod nordost, For Saltens 
pr 
