Den nord-norske fjeldbygning 43 
Sundmanden stiger op fra et lavt af flere parallelløben- 
de bugter indskaret underland. Ffter de lavest liggende par- 
tier af dette underland optræder en grålig sort temmelig 
småkornet gneisartet sten, 1 hvilken kvarts med mørk små- 
skjellet glimmer danner bergartens egentlige grundmasse — 
mere sparsomt indblandet med feltspath. Denne skiktede 
glimmer gneis veksler med lag af rødlig gneis-granit, der snart 
viser sig mere smakornet og da mere gneisartet snart stor- 
kornet og i brudet af en mere typisk præget granitisk struk- 
tur. I bergarten optræder her hyppig årer, klumper eller 
udsondringer af en grovkornig amfibolit, sammensat af gron- 
lig hornblende, grålig feltspath og noget kvarts. Den er rigt 
indfældt med magnetit. Måske kan denne bergart nærmest 
være at opfatte som en syenitartet afændring. Lagrækker- 
ne viser her en regelmæssig strøgretning af n. 309. med stejlt 
sydostligt fald. De forskjellige her fremspringende nes med 
de til samme knyttede små indskjæringsbugter ligger efter 
samme strøgretning og skjær sig altså ind mellem gneisens 
eller gneis-granitens lagrækker. 
Selve Sundmanden er bygget af lagrækker, der viser 
en konform lagstilling med den, der råder efter underlandet. 
Bergarten viser oftest en smakornet og gneisartet struktur, 
men veksler forøvrigt hyppigt med lag af i brudet ren gra- 
nitisk sten. Lagenes tykkelse ligger mellem 5 til 16 ctm., 
og er således forholdsvis ringe. 
Et profil lagt fra bunden af Skilfjord i øst-vestlig ret- 
ning over de lave 300 m. høje åsdrag til Strømsnes ved Sund- 
strømmen viser følgende bygningsforholde: 
a. efter de lavest liggende niveauer om bunden af Skil- 
fjord træder gneisartede lagrækker frem under nord- 
sydlig strøgretning og med stejlt vestligt fald — i 
veksling med lag af en med magnetit indsprængt grå 
gneis-granit. 
b. Længere opover åsdragene antager bergarten i rege- 
