44 Karl Pettersen 
len en mere udpreget gneis-granitisk struktur og til- 
lige en mere rødlig grundfarve, idet den røde ortho- 
klas her træder rigeligere frem. 
c. op mod top antager bergarten tildels et renere grani- 
tisk præg. 
d. Fra top nedover mod Sundstremmen råder tilsva- 
rende vekslinger. Nede ved Strømsnes optræder berg- 
arten atter som en gneis-eranit dog med ret stærkt 
fremtrædende gneisartet struktur. 
Forøvrigt skal bemærkes at såvel op efter Sundmanden 
som også efter profilet fra Skilfjord over til Sundstrømmen 
veksler graniten hyppig med mer eller mindre udprægede 
syenitartede afændringer, der petrografisk nærmest kunne væ 
re at betegne som en syenit-granit. Efter hvad der kunde 
iagttages optræder gneis-graniten og syeniten eller syenit- 
graniten her ikke i udskilte partier, men synes gjensidig at 
veksle med hinanden og gå over i hinanden. En prøvestuffe 
fra Sundstrømmen er mikroskopisk undersøgt af A. v. Lasaulx 
(1. ce.) og betegnes af ham ligesom syeniten fra Bunesfjorden 
som en Diallag-glimmer-syenit. 
Under selve befaringerne havde jeg beklageligvis min 
opmærksomhed ikke tilbørligen rettet mod disse forholde og 
senere har der ikke været anledning til pånyt at opgå disse 
strøg. Det vilde imidlertid i flere retninger være af megen 
interesse om disse forholde kunne blive nærmere undersøgte. 
Over Var-ejdet bygges fjeldgrunden af helleflintartede 
halvt kvartsitiske lagrækker. Nede ved Napstrømmen aflø- 
ses disse af stejlt stående gneis-granitiske lag under en nord- 
sydlig strøgretning. Gneisen og gneis-graniten her gjennem- 
sættes hyppig af eller veksler med partier af en syenitartet 
sten, der træder frem dels storkorning, dels mere småkornig. 
Den grovkorninge afændring dannes i henhold til Å. v. Lasaulx 
at feldpath, diallag, glimmer med meget lidet kvarts og be- 
tegnes af Lasaulx som en Diallag-glimmer-syenit. Den fin- 
