Den nord-norske fjeldbygning 47 
stribet, laget eller skiferlignende struktur. Under en voks- 
ende rigdom på indflettet feltspath blir sandstenen mer og 
mere granitisk, så det tilslut under overgangsforholdene ofte 
kan blive vanskeligt nok at afgjøre, hvor sandstenen afslut- 
tes og gneis-graniten begynder. 
Sandstenen er overalt rigt indfældt med magnetit. 
Med hensyn til bygningsforholdene efter Valbergpartiet 
så synes landskabets reliefforholde med den mere ensartede 
fjeldbygning og de i regelen lidet indskarne kystlinjer på 
forhånd at tyde hen på at den her fremtrædende bergart i 
det hele må vise mere ensartede strukturforholde end tilfæl- 
det er efter det så stærkt udstykkede Buksnesparti. 
De enkelte her gjorte aflæsninger synes også at skulle 
bekrefte dette. 
Kvanholmerne — udenfor indløbet til Skifjord — ere 
byggede af gneislag i vertikal lagstilling under en øst-vest- 
lig strøgretning. 
Langs strandpartierne under Målnes-ås i nærheden af 
Valberg kirke træder frem en ren grålig granit. 
Ved Kvalnes på øens nordvestlige hjørne optræder 
gneislag under en strøgretning af n. 30 å 40 v. med nord- 
ostligt fald. Men bergarten her omkring, om end altid hø- 
rende til gneisbildningerne, er tildels ganske uskiktet.*) 
Gims-ø 
ligger i det brede sund mellem Vest-Vagø og Øst-Vågø og 
adskilles fra den første ved den trange Sundklakstrøm og fra 
den sidste ved den noget bredere Gimsø-strøm. 
Øens sydligste del indtages af Barstrandens fjeldparti, 
efter den nordlige del rejser sig et lavere åsdrag Hoven. 
*) Keilhan „Beretning om en gcognostisk reise til Nordlandene i 
1855.“ Nyt mag. for naturv. II Bd 1861. 
