56 Karl Pettersen 
et profil i nord-sydlig retning opover til top af Bøheja, så 
vil man herunder overskride følgende led se. fig. 2. 
a. Gneis afdelinger efter de lavere liggende niveauer. Strøg- 
retning n. 50" ø. fald stejlt s. til so. 
b. En amfibolitisk bergart indsprængt med prafit, der tildels 
også kan samle sig i tykkere årer eller lag. Stregret- 
ning n. 50° ø. 
c. hvidlig til smudsig-grä krystallinisk kalksten, strøgret- 
n. 50° ø, fald stejlt. 
d. Granit, der — at dømme fra forholdene efter dagfla- 
derne — synes ulaget. 
Kalkstens afdelingen (c) tilhører antagelig Balsfjordgrup- 
pen eller den yngre Tromsø glimmerskifergruppe. 
e. Opover top af Bøheja optræder gneisartede lagrækker 
(rødlig gneis, glimmer-gneis, hornblendegneis, kvartslag). 
Disse gneisagtige lag findes i hyppig veksling med 
tyndere og mægtigere lag af en i brudet ren granitisk 
sten. Disse, der forøvrigt veksler med gneislagene langt 
hyppigere end på profilet angivet, optræder således 
som led i den her omhandlede lagrække, hvor streg og 
faldforholdene overalt ere konstante nemlig ø—v. med 
temmelig stærkt sydligt fald. Lag af ren hvid kvarts 
træder — som ovennævnt — her hyppig frem inden lag- 
rækken og står i et ganske ejendommeligt overgangs- 
forhold til den røde granit. Den rene kvartsmasse sees 
nemlig på sine steder sparsomt spættet med pletter eller 
korn af rødlig orthoklas. Denne kan efterhånden træde 
rigere og rigere frem, så den oprindelige kvartsmasse 
derunder endeligen kan gå over i en ren granit. 
Gasfjord og Lifjord ere to smafjorde, der nordenfor 
Sortland skjær sig ind i Langøen. Holmeklubben — et 
forbjerg ved indbejning til Lifjord — er bygget af en grani- 
tisk sten, medens rent udpræget gneis under stejl sydostlig 
indskyden overalt træder frem efter de lavere liggende 
