58 Karl Pettersen 
lave afsatser til husebygningerne på handelsstedet Alfsvåg 
optræder nederst 
a. rustbrune skiferlag indsprængte med grafit, der synes at 
have indtaget glimmerens plads. Strogretning o. 20° s. 
fald stejlt sydlig, — derover i conform lagstilling, 
b. glimmerskifer. 
Ved Sørvågvandet ind på ejdet stikker der ligeledes 
frem lag af ren glimmerskifer. 
Efter den sydlige side af ejdet skyder sig frem et par 
ejendommelig formede toppe nemlig den isolerede kegle 
Mælen og straks vestenfor Rødhammeren. Den sidste går 
mod vest over i et højtjeldsparti Stavefjeldet, der når en 
højde af antagelig omkring 6 a 700' m. og breder sig frem 
vestover ligetil Stenslandsfjord. Malen og Rødhammeren 
nå neppe højere end opimod 3 a 400 m. Melen er fra fod 
til top bygget af en i dagen stærkt rustfarvet mørk gneis- 
artet bergart. Denne er temmelig småkornet, sammensat af 
grålig feltspath, mørk glimmer med kvarts og tildels ind- 
sprængt med små røde granater. Denne bergart, der ofte 
træder frem med et dioritartet præg eller som en glimmer- 
diorit, bygger ligeledes Rødhammeren, medens det vestenfor 
opstigende Stavefjeld er bygget af gneis-granit. Allerede 
nede fra ejdet stikker grændselinjen mellem den rustbrune 
bergart og den grå gneis-granit ret skarpt frem. Efter dette 
synes Rødhammerens bergart nærmest at skulle stå i et 
overlejningsforhold til gneis-graniten. Forholdet vil findes 
nærmere fremstillet i profilrits fig. 3. 
Mælens og Rødhammerens bergart er antagelig at 
sammenstille med de amfibolitiske skiferlag efter Hanøerne 
ved Øst-Vågøens nordvestlige hjørne, som der fandtes i 
veksellejning med gneis-granitiske lag, og somi henhold her- 
til måtte være at indordne som led under gneis-graniten. 
I så tilfælde må altså Mælens og Rødhammerens bergart 
ligeledgs tilhøre dette felt. Forholdet er imidlertid ikke 
