62 Karl Pettersen 
nordenfor garden Blek, hvor en hard gmeis-granitisk 
bergart skyder sig frem fra de megtige sandsamlinger 
her. 
Fjelddraget er således bygget af synklinalt stillede 
lagrekker af gneisgranitisk og gneisartet bergart, der 
abenbart ligge ind under én og samme hovedafdeling. 
Mod syd afsluttes Enlet-draget ved den 360 m. høje 
Arnipa, der forøvrigt ved en kløft er udskaret fra det egent- 
lige hoveddrag. Arnipa er bygget af en amfibolitisk berg- 
art, der i petrografisk henseende tildels kan nærme sig 
dioriten. Nogen mere bestemt fremtrædende lagdeling kunde 
ikke iagttages. Maske kan Arnipas bergart nærmest være at 
sammenstille med Mælens og Rødhammeren amfibolitiske 
bergart på Langøen. Det fortjener førøvrigt at bemærkes, at 
der efter Arnipas højpartier fandtes talrige brudstykker af 
en sort kulstofholdig — som det syntes — nærmest skifer- 
agtig dannelse med sort glinsende streg. Det lykkedes 
ikke at påvise disse kulstofholdige dannelser i fast fjeld. 
Disse brudstykker synes at pege hen på at Arnipa i sin tid 
har været overdækket af yngre lagrækker. 
Bergarten op efter Røikens stejle vægge er bygget af 
hårde gneisartede lagrækker, der hyppig antager en bestem- 
tere gneis-granitisk-struktur (cfr. Gæa IL) Imellem de fra 
fjeldet nedrasede blokke fandtes også enkelte af en glimmer- 
gneis, så rigt indfeldt med regelløst om hinanden kastede 
søjler af strålsten, at bergarten dannede som en strålsten- 
skifer. Også klumper af grafit såes indfældt i stenen her. 
Hvor lagdelingen op efter fjeldet træder bestemtere frem, 
var indskydningen — såvidt det kunde iagttages fra underlan- 
det, — østlig eller sydostlig. 
Opefter fjeldskaret, der skjær sig ind mellem Røiken og 
Næringerne, fandtes fjeldgrunden bygget af vekslende lag af 
mørk glimmergneis, hornblende-gneis med overgang til dio- 
ritartede afændringer, samt rød gneis eller gneis-granit — 
