96 Karl Pettersen 
herfra opstigende højfjeld. Stenen sammensættes af en 
hvidlig feltspath med kvarts. Den er pa det nærmeste 
glimmerfri. Hist og her sees den indsprængt med små 
tærninger af blyglans. 
c. Rødlig glimmerfattig ret typisk præget granit. I græn- 
sen mod afdelingen (b) viser den dog en mere småkor- 
nig struktur. Parallel-struktur er her i ethvert tilfælde 
kun svagt fremtrædende. 
d. Udpræget laget gneis-granit. Strøg n. 20° v., lagstilling 
på det nærmeste vertikal. Den veksler forøvrigt ret 
hyppigt med op imod 4 m. mægtige lag af rød typisk 
granit, der optræder som regelmæsige lejer mellem den 
lagede gneis-granit. 
e. glimmergneis i konform lagstilling med (d). 
Lagrekker af mildere kloritartet skifer i konform iag- 
stilling med (e). Denne skifer indeslutter lag af en 
vegstensartet sten. 
Mod afhænget mod Kalfjorden optræder atter en ud- 
præget laget gneis-granit, — petrografisk at sammenstille 
med afdelingen (d). Ned efter styrtningerne mod Kalfjor- 
den går denne dog snart over i en granitisk afændring, der 
træder frem med svagere udpræget lagdeling. 
Forholdøne efter det her omhandlede profil ere 1 flere 
henseender ret mærkelige. Den tætte helleflintartede afde- 
ling (b) kan måske snarest være at opfatte som et gjennem 
stærke trykkræfter fremkaldt omdannelsesprodukt. Stærke 
vidstrakte indsænkninger — som i et følgende afsnit skulle 
være gjenstand for nærmere omhandling — har her utvivl- 
somt fundet sted. Afdelingen (b) ligger netop umiddelbart 
ved grændsen af det østenfor liggende indsænkningsfelt, og 
går også vestover gjennem jevnere overgange over i den 
renere granitisk prægede afdeling (c). 
Afdelingen (f) der dannes af kloritartede lag og end- 
videre findes i tilknytning til en vistnok noget uren vegstens- 
