98 Kar! Pettersen 
henseende ganske er at sammenstille med de tidligere 
omhandlede gneis-granitiske lagrækker, der med så udpræget 
skiktning stikker frem efter højfjeldspartierne langs efter 
Mjelledraget. Hvad afdelingen (a) angår sa træder den 
efter de østligste partier frem med en udpræget gneisartet 
struktur, der ikke minder om gneis-graniten. Som nysnævnt 
går den imidlertid under jevne overgange længere frem 
over i gmeis-granitiske afændringer. De petrografiske over- 
gangsforholde ligesom også den konkordante lagstilling 
vidner med bestemthed for at det hele fra (a) til (d) ligger 
som lagrækker ind under samme hovedafdeling. 
Fra Vågen ud imod Kvalsundets vestlige udmunding 
er profilrits fig 16 hentet. 
a. grå glimmergneis n. 20° v. med stejlt østligt fald 
b. rødlig granit 
c. laget gneis-granit 1 konform lagstilling med (a) 
d. en tyndskifrig halvt glimmerskiferartet halvt kloritisk 
sten med indlejninger af en vegstensartet sten — altså 
ganske i overenstemmelse med forholdet efter Finlands- 
dragets højflade. Lagstillingen fremdeles n. 20° v. med 
stejlt østligt fald. 
Ved Kvalsundets vestlige udmunding fra Kibergnes 
ud mod gården Nejhul bygges fjeldgrunden efter de lavere 
liggende niveauer langs stranden af lagrækker af gra glim- 
mergneis, der viser en regelmæssig lagstilling med strøgret- 
ning n. 20" v. og østligt temmelig stejlt fald. Længre frem 
op efter de fra underlandet stigende fjeldskråninger afløses 
glimmergneisen af en rødlig granitisk sten, der snart kan 
træde frem som en ret typisk præget granit snart som en 
mer eller mindre bestemt laget gmeis-granit. Den gra 
glimmergneis veksler dog ogsa her hyppigt med laget gneis- 
granit. 
Straks østenfor husebygningerne på garden Sejhul 
bygges de gneisartede lagrækker nede ved stranden af en 
