Den nord-norske fjeldbygning 99 
finstribet hornblendegneis, med korn af rødlig orthoklas, der 
delvis findes grupperet i flader parallele med skiktfladerne. 
Indefter mod Skulfjord og Lyfjord ved Kalfjordens 
udmunding træder bergarten i det hele frem mere granitisk 
præget. Røde og grå afændringer vil dog også her findes 
optrædende under stadig veksling. Det samme er også 
tilfældet langs ind efter Kalfjordens østlige side. 
Tromtindernes og Skamtindernes fjelddrag. 
Tromtindernes drag er bygget af en i det hele renere 
præget grovkornig granit med oftest rødlig orthoklas. Uag- 
tet den sorte magnesiaglimmer her ofte kan være tilstede 
i ret rigelig mængde, viser bergarten efter hvad hidtil er 
lagttaget 1 det hele kuns en svagere fremtrædende parallel- 
struktur eller bænkedeling. Det samme gjelder også Skam- 
tindernes vilde fjeldpartier langs efter Ersfjordens nordlige 
side. På sine steder kan dog bergarten her trade frem med 
en ret udpræget lagdeling. Mod indbøjning til Ersfjorden 
viser denne således et vest-østligt strøg med nordligt fald. 
Stregretningen er altsa her ligeløbende med Erstjordens 
længdeløb. Blämandens fod er bygget af en renere temme- 
lig ulaget granit. Højere op efter fjeldets stejle afhæng 
mod Kalfjorden veksler denne mere ulagede bergart på 
forskjellige steder med afændringer, der viser en udpræget 
lagdeling. 
Efter et lavere ejde, der fra gården Badsvik ved 
Kalfjorden — nordenfor Blamanden — fører over til den 
vestenfor liggende Grøtfjord, der fra landpartiets nordligo 
side skjær sig ind 1 sydlig retning, optræder på sine steder 
lagede helleflintartede masser, der forøvrigt ofte kunne 
afsluttes i eller gå over til rødlig granit. Mellem de helle- 
flintartede og granitiske afændringer vil der være at aflæse 
bestemte overgangsforholge. 
