106 Karl Pettersen 
fjordvandet, men danner forøvrigt et mere samlet fjelddrag. 
Det her nævnte Kvalsundsdrag går mod gens sydostlige hjør- 
ne over i Skulgamtindernes drag, der fortsætter som sådant 
nordover, hvor det afsluttes ved Soltinderne. Som et stærkt 
samlet og sammenhængende drag skyder således Kvalsunds- 
draget med Skulgamtindernes drag sig frem i en bue langs 
efter Kvalsund og Langsund. Mere udstykket er fjeldparti- 
erne efter øens nordlige fremspringende halvøer. Da disse 
imidlertid ere forholdsvis lave og nærmest at betegne som 
højere åsdrag, der tilmed mere jevnt gar over i det fra 
Skogsfjorvandets nordside langsomt stigende lavland, træder 
udstykningen heri ethvert tilfælde ikke frem med nogen me- 
re iøjnefaldende skarphed. Orografisk mere bestemmende 
transversale af alluvialmasser byggede ejdedannelser mangler 
Ringvatsøen ganske. 
Kvalsundsdraget — mellem Kvalsund og Skogsfjord — 
er bygget af rene gneisartede lagrækker, typisk grå glim- 
mergneis i vekslende mørkere og lysere båndlag. Stregret- 
ning er her temmelig regelmæssig n. 20° a 30° v. med stejlt 
østligt fald. Lagstillingen er altså her ganske samstemmende 
med den, der råder på den anden side af Kvalsundet langs 
efter Kvaløen. Lagenes strøgretning falder således på det 
nærmeste sammen med Kvalsundetsog Skogfjordvandets ret- 
ningsløb. På enkelte steder kan dog lagstillingen vise sig 
snoet og forvreden. 
Profilrits fig. 17 er trukket fra Finvik ved Kvalsund 
i nordnordostlig retning over Gråfjeld til Sandsletten ved 
Skarsfjord. 
a. rene gneislag i vekslende grå og røde båndlag. 
b. bergarten viser sig her mere gneis-granitisk hvorvel al- 
tid med bestemt fremtrædende lagdeling (eller skiktning). 
Gneis-graniten indeslutter forskjellige 16 a 32 ctm. meg- 
tige lejeformige dannelser af ren kvarts (y). Disse kun- 
ne efter strøget følges gjennem lange sammenhængende lab 
ne 
