Den nord-norske fjeldbygning 123 
lag indflettede skiktede gneis eller omvendt den mellem 
gneisafdelingernes lagrækker indflettede gneis-granit som 
oprindelig fremmede dannelser, der under fjeldgrundens 
opstuvning er bleven indeklemt mellem fremmede afdelinger. 
Dertil ere vekslingerne for hyppige og de stratigrafiske 
forholde, hvorunder alt dette træder frem, i det hele for 
regelmæssige. 
Med hensyn til den gneis-granitiske afdelings oprindelse 
så er det for første åbenbart at glimmergneisen, således som 
den træder frem på Kvalø Ribbenes-ø og Ringvats-ø, med 
sin hyppige veksel af habituelt varierende gneisskikter må 
vere af sedimentær oprindelse. Da glimmergneisen endvidere 
findes i hyppig veksling med lag af gneisgranit i konform 
lagstilling, — da et lignende forhold råder inden gneis- 
graniten, der indeslutter lag af glimmergneis — og der 
endvidere er at pavise jevne og gradvise overgange mellem 
afdelinger af glimmergneis og gneis-granit, så vil det i 
ethvert tilfælde være nedvendigt for gneis-granitens vedkom- 
mende på Kvalø ligeledes at forudsætte en sedimentær 
oprindelse. Som ovenfor fremholdt danner også glimmer- 
gneisen og gneis-graniten her et sammenhørende geologisk 
bygningsled. Da gneisgraniten på Kvalø imidlertid alene 
udgjør et led, der er at indordne under det store gneis- 
granitiske felt, vil den fra Kvaløen dragne slutning om 
gneis-granitens oprindelse nødvendigvis blive at udstrække til 
at gjelde for det hele felt — en slutning som forøvrigt 
også måtte blive at drage, selv om man derunder ikke 
nærmere fæstede sig ved bygningsforholdene på Kvalø. 
Under de .oftest stærkt skiftende strukturforholde, hvorunder 
gneis-graniten træder frem efter de forskjellige strøg hyppigen 
med udpræget lagdeling og i veksel med skiktet gneis, vil 
der heller ikke her lade sig gjøre at holde på en forudsæt- 
ning om en dannelse ad anden vej. 
De hyppige indlejninger af ren kvarts, der — ofte af 
