126 - Karl Pettersen 
at sege disse nermere bestemte er der oversendt Herr A. E. 
Tørnebohm i Stockholm prøver af sådan tilsyneladende mere 
udpræget granit fra forskjellige lokaliteter efter de her om- 
handlede strøg til mikroskopisk analyse. Af de prøvestykker, 
som Hr. Tørnebohm velvilligen har undersøgt, er det ene 
hentet fra Burø pr. Grytø, — nordenfor Hindø. Stenen er 
1 henhold til hans meddelelse dannet af kvarts, mikroklin, 
lidt plagioklas, grenbrun biotit, muskovit. Som accessoriske 
bestanddele optræder primær epidot med ortitkjerner, 
granat, magnetit, lidt apatit og zirkon. Bergarten betegnes 
af Tørnebohm som en jerngneis. 
Et andet prøvestykke er hentet fra toppen af Kat- 
fjordtind på Kvalø ved Tromsø. Stenen sammensættes af 
kvarts, mikroklin, stærkt omdannet plagioklas i rigelig 
mængde, mørkebrun biotit, delvis kloritisk omdannet, lidt 
muscovit, sekundær epidot, spor af ortit. Bergarten betegnes 
som en rødlig glimmerfattig middelsgrov granit. 
Det skal forøvrigt herunder bemærkes, at denne granitiske 
sten at slutte fra dens fremtræden på selve stedet snarere 
viser et stærkere end et svagere gneisartet præg end Bur- 
øens granit. 
Et tredie prøvestykke er hentet fra Varp ved Kårsvik, 
Sagfjord i Salten. Denne lokalitet ligger vistnok udenfor 
de her mere specielt omhandlede strøg, men dog ind under 
kystens gneis-granitiske felt, der som fernævnt afsætter en 
sideforgrening sydefter Salten. Stenen sammensættes af 
kvarts, mikroklin, lidt plagioklas og brungrøn biotit. Den 
er rig på makroskopiske magnetitkorn. Assessorisk optræ- 
der magnetit, lysbrun titanit delvis 1 større uregelmæssig 
formede korn, lys primær epidot med ortitkjerner. Berg- 
arten betegnes som jerngneis. 
Et fjerde prøvestykke er hentet fra gneis-graniten på 
den lille ø Hekkingen — ved Malangens udmunding. Også 
dette indeholder primær epidot med små ortitkjerner. 
