130 Karl Pettersen 
førend spørsmålet vil kunne finde sin endelige besvarelse. 
Forøvrigt vil syenitartede afændringer antagelig være 
at påtræffe på forskjellige steder langs efter det gmeis-grani- 
tiske felt. Syenitartede flytblokke, der efter al sandsynlig- 
hed for en større del må være udgaet fra de udenforliggende 
kyststrøg, er således i stort mål at træffe i omegnen af Tromsø 
og desforuden også på flere steder langs efter sund- og fjord- 
siderne på den østlige side af det gneis-granitiske felt. Berg- 
arten i disse syenitiske flytblokke er sammensat af en for- 
herskende stærkt rødlig orthoklas, der dog ofte går over i en 
noget mørkere afændring med et blaligt farveskjær, fremde- 
les af grønlig hornblende. Blade af guldgulglimmer stikker 
hist og her frem fra grundmassen. Stenen er endvidere ind- 
sprængt med magnetit. Bergarten varierer stærkt fra Lofo- 
tens syenit. Den er imidlertid stærkt omvandlet og i sin 
oprindelige friske tilstand vilde den måske nogenlunde kunne 
falde sammen med syeniten om Kabelvåg eller Brettesnæs, 
Trods det at det gneis-granitiske felt er bleven under- 
søgt på kryds og tvers har det dog hidtil ikke lykkets i 
støgene nordenfor Lofoten at påvise i fast fjeld sådanne sye- 
nitiske afdelinger, hvorfra de her omhandlede flytblokkke 
kunde antages at være udgaet. 
Gabbroartet og dioritisk bergart vil på mangfoldige 
steder findes at stikke frem efter det gneis-granitiske felt. 
I strogene om Kabelvåg på Øst-Vaag-ø bryder dioritisk 
bergart frem tildels i udprægede gangdannelser og gjennem- 
setter gneis-graniten her under anseelig udstrækning i felt. 
Langs efter den indre del af Kvedfjorden — efter sammes 
østlige side — optræder i forskjellige drag partier af en stærkt 
omvandlet grønsten. Denne gronsten optreder i længere 
drag inden gneis-graniten og ligeløbende med dennes lag- 
deling og derimod — ikke såvidt hidtil påvist — 1 renere 
gangdannelser. På Senjen-ø bryder gabbroartet sten på for- 
skjellige steder frem langs øens vestlige side. På Senjen-øens 
is 
