142 Karl Pettersen 
Spitsbergens nordvestlige hjørne. 
Profesor Joseph le Conte har i en nylig offentliggjort 
afhandling*) udtalt sig for tilværelsen af et mægtig antelau- 
rentisk fastiand, som han i overensstemmelse med prof. Hull 
henlægger til Nord-Atlanterhavet. Dette er bleven destru- 
eret dels gjennem eroderende kræfters virksomhed dels — og 
det navnlig — gjennem senere sænkninger. Krosions- og 
brudstykkematerialet, der er udgået herfra vil delvis være 
at gjenfinde i de mægtige og udbredte felter af sedimentære 
krystalliniske dannelser (laurentiske dannelser), der nu træder 
frem langs begge sider af det nord-atlantiske hav. 
De her omhandlede bygningsforholde langs efter det 
nordlige Norges kyststrøg synes også med megen bestemthed 
at skulle støtte en forudsætning, der 1 det mere væsentlige 
kan falde sammen med den, der er fremholdt af le Conte. 
Dybdekurverne efter havstrøgene langs efter det nordlige 
Norges vestkyst og videre nordover langs efter Spitsbergens 
vestkyst synes ligeledes at skulle pege i samme retning. 
Forfatteren heraf har på et andet sted*) fremlagt som det 
synes bestemte vidnesbyrd for at stærke sænkningsgræfter 
har virket efter de norske kyststrøg og navnlig er derunder 
påvist, at Vestfjordens brede havarm må danne et indsænk- 
ningsbækken. De ækvidistante dybdekurver vestenfor den 
norske kyst og ligeledes langs den vestlige side af Spitsber- 
gen følge tæt på hinanden ganske som tilfældet er langs 
efter Vestfjordens østlige side og vil disse antagelig være 
at henføre til lignende og samtidige sænkningskræfter som 
de, der har dannet Vestfjord-bækkenet. 
Det er imidlertid ikke alene tilstedeværelsen af de gneis- 
granitiske dannelser langs efter Norges vestkyst, som for 
disse egnes vedkommende peger hen på et ældre nu udslet- 
*] On the permanence of continents and ocean-bassins. Geol. maga- 
zin 1886 3 hefte. 
*] Vestfjorden og Salten Arch. for Math. og Naturv. XI B. Kr.nia 1886 
