148 Karl Pettersen 
masse på sine steder gjennemtrukket med fine striber eller 
indfældt med små klumper af et mildt grønligt antagelig 
kloritisk mineral. 
Langs efter fjeldsiderne træder den granitiske bergart 
alene frem efter de lavere op indtil 100 m. højtstigende 
niveauer og overlejes her af lagrækker af milde til Bals- 
fjordgruppen hørende skifere uden nogetsteds — såvidt hid- 
til iagttaget — at gjennmbryde samme eller udsende gang- 
forgreninger ind igjennem skiferafdelingens lagrækker. 

Nedenfor — nordenfor garden Hakstad afløses den 
mere typisk prægede hvidlige granit af en ulaget mørk 
bergart, der dannes af mørk til tombakbrun tildels storbla- 
dig glimmer samt hornblende som hovedbestanddel med 
plagioklas ofte af grønlig farve samt kvarts. Denne mørke 
amfibolitiske bergart findes hyppig gjennemsat af indtil 
0,2 m. mægtige årer af en hvid granitisk sten, dannet af 
melkehvid plagioklas samt vandklar kvarts. Henimod 
gårdene Moholt og opimod Håkstad blir disse årer alt 
hyppigere og hyppigere, så den renere granitiske sten her 
efterhånden kommer til at optræde som en mer og mere 
selvstændig bergart i stadig veksel med den nysnævnte 
amfibolit (eller hornblende-gneis), for endelig som ovennævnt 
henimod gården Håkstad fuldstændig at afsluttes 1 Salang- 
dalens ovenomhandlede renere granitiske felt. Nedenfor 
(nordenfor) gården Moholt afløses den mørke amfibolitiske 
bergart af en gneisartet afdeling, hvis lagrækker her viser 
en nord-sydlig strøgretning med stejlt ostligt fald. Denne 
gneisafdeling fortsætter på samme måde nordefter langs 
dalen. Ved garden Solid er den fulgt op efter Solifjeldets 
skråninger mod dalens vestlige side indtil en højde af om- 
kring 1000' (314 m.) over dalbunden eller 420 m. over 
havfladen — fremdeles under en lagstilling, der viser nord- 
sydlig strøgretning og østligt fald. Her overlejes gneisen under 
afvigende lagstilling af lagrækker tilhørende Balsfjordgruppen. 

