152 Karl Pettersen 
ten under en faldvinkel af 10 a 15". Disse lagrækker 
tilhører antagelig Balsfjordgruppen. 
Såvidt hidtil aflæst afsætter Likollens granit ikke 
gangforgreninger ind efter Balsfjordgruppens lagrækker. Stra- 
tificationsforholdene efter skiferafdelingerne (a) og (€) lige- 
som også den inden selve graniten fremtrædende gneis-gra- 
nitiske struktur vidner — som det synes — med bestemthed 
for at bergdannelsen her er foregået under et sidetryk, der 
har virket i retning fra vest mod øst. Under det passive 
modtryk langs efter den østlige side har graniten antaget 
en gneis-granitisk struktur, og viser denne sig herunder til- 
syneladende foldet. 
Fig. 21 er trukket fra Likollens højflader i sydlig ret- 
ning over Orrefjeldet ned til Salangselv. 
a. Lifjeldets granit. 
b. Kvartsitisk tildels sandstenartet glimmerskifer. Denne 
afdeling tilhører antagelig Balsfjordgruppen. 
e. Orrefjeldets granit. 
d. Lagrækker tilhørende Balsfjordgruppen i suomi 
forhold til graniten. Orrefjeldets granit er i petrogra- 
fisk henseende ganske at sammenstille med Likollens røde 
granit. Derimod afviger den i så henseende ganske 
væsentlig fra Salangsdalens lyse granit. Skulde nogen 
aldersforskjel her være tilstede, må Salangsdalens hvide 
granit antagelig være ældre. Nogen stærkere grund til 
i så henseende at sondre mellem disse forskjellign led 
antages dog ikke at være tilstede. 
f. Sørdalens massive bergart. 
Der er før nævnt at den egentlige Sørdal — sidedal til 
Bardo — afsluttes som en bottendal under foden af de stejle 
Stagge-nunni bakker. Over disse fører et bredt fjeldskar med 
en kulmination af 2600' (816 m.) over til den vestlige botten 
af Torne-træsk på svensk side, Fra dalens vestlige side skjær 
