Den nord-norske fjeldbygning 153 
e 
sig imidlertid en trang fjeldspalte, Sørdalsskaret, under lang- 
som stigning i dalens retningslinje videre mod syd, og gjen- 
nemstrømmes af Sørdalselven, der har sit udløb fra det lille 
Polnovand. Dette ligger ved grænseros 272 i en højde over 
havfladen af 1300’ (408 m.) 1 spaltens kulminationspunkt og 
lige i nærheden af den vestlige botten af den 345 m. høit- 
liggende Torne-tresk. Når hensyn tages til dette fjeldskar 
er Sørdalen at betegne som et åbent dalføre.*) 
Fra det midtre parti af Sørdalsskaret bryder frem en 
grå som det synes ulaget granitartet bergart, der bygger 
fjeldgrunden op efter de stejle, oftest utilgjengelige styrtnin- 
ger langs begge langsider. Afdelingen breder sig frem ned 
efter til den egentlige Sørdal og videre frem efter denne til 
noget nedenfor Kjedelelv, idet den her træder frem efter 
dalens bundflade og ligeledes op efter fjeldsiderne på begge 
sider af dalen. Her skyder den massive bergart sig ind un- 
der lagrækker af til Balsfjordgruppen hørende skifere. 
Langs efter Sørdalsskaret lykkedes det ikke på grund 
af de stejle utilgjengelige fjeldvægge at fi forholdet nærmere 
aflæst mellem skiferafdelingen og den massive bergart. Etter 
det førnævnte højfjeldsskar, der fører over til Torne-træsk 

*] Under en excursion sidste sommer [1887] efter s'røgene om Torne- 
træsk foretoges tilbagerejsen fra Træsken til Sørdalen gjennem 
Sørdalsskaret, trods det at vejwiseren — en efter disse strøg vel 
lokaliseret mand, — fremholdt at det neppe vilde lade sig gjøre 
at nå frem efter det e. Dette fjeldskar vides heller ikke tidligere 
at have været passeret gjennem dets hele længde udenfor de tider, 
det har lagt snedækket. Uagtet Sørdalsskaret danner den lavest 
liggende fjeld-overgang fra norsk til svensk side efter det lange 
strøg fra Nord-Reisen sydover til forbi Sulitelma, er forholdene 
efter dette dog af den art, at det ikke godt vil lade sig gjøre at 
lægge en færselslinje efter dette skar. Vejen fra Sørdalen over 
til Torne-træsk lægges derfor altid over det ovennæynte 816 m, 
højt liggende fjeldp as, 
