154 Kar! Pettersen 
straks østenfor Sørdalsskaret, viser Balsfjordskiferne en tem- 
melig regelmæssig vestlig eller nordvestlig indskyden. Da 
skiferlagenes faldvinkel imidlertid er temme lig svag er der 
antagelig snarest grund til at forudsætte at de ståioverlej- 
ningsforhold til den massive bjergart. 
Sørdalens massive bjergart skiller sig 1 petrografisk 
henseende så ganske væsentlig fra indlandsgraniten, at der 
kuns synes at at skulle være liden grund til at indordne 
disse afdelinger under et og samme hele. 
Ved Stagge-Nunni skyder Balsfjordskiferne sig under 
45° vestligt fald ind under en halv konglomerartet 
granitisk bergart, der er indvævet med lameller af en til 
Balsfjordskiferne hørende grundmasse. Mellem Balsfjordskif- 
eren og den massive bergart er der også her at følge jevne 
overgange. Hvorvidt denne sidste stariet nærmere tilknyt- 
ningsforhold til Sørdalsskarets renere granitisk prægede berg- 
art, har der forøvrigt ikke været anledning til nærmere 
at undersøge. 
g. Gneisafdelinger efter øvre del af Bardo. 
Bardoelv har sit udspring fra det anseelige omkring 
500 m. heitliggende Alt-vand og løber herfra i nordvestlig | 
je} 
retning ned til gården Strømsmo, hvor den optager Sordals- 
elven, som gjennemstrommer den nysnævnte Sørdal. Fra 
Strømsmo opefter dalen til Strømsli bygges fjeldgrunden langs 
efter dalbunden gjennem en længde af 6 a 7 kilom. af lag- 
rekker af gra smukt og regelmæssigt laget gneis, der i stejl 
til vertikal lagstilling viser en strogretning af n. 20° v. 
Ned mod øvre Strømsmo antager bergarten et noget stær- 
kere granitartet præg, idet den her indeslutter hyppige 
indtil 0,, m. mægtige indlejninger af en granitisk sten. 
7 a 8 kilometer nedenfor Strømsmø i strøget om gär- 
dene Foshoug og Vik — noget ovenfor Bardo kirke — op- 
