Den nord-norske fjeldbygning 157 
som et leje. Under den senere pågående bergdannelse er 
da den granitiske undergrund her bleven skudt op mellem 
lagrækker af den yngre overliggende glimmerskifer, der 
derunder er bleven oprejst og delvis — nemlig langs efter 
granit-afdelingens østlige side — overkastet. Cfr. fig. 22. 
l. Granitfeltet efter Øvrebygden à 
Målselv. 
Fra gården Skjeggestad ned efter Målselvdalen forbi 
Øvrebygdens kirke indtil gården Nymo træder frem et 
granitisk felt gjennem en sammenhængende længde af om- 
kring 10 kilom. 
Graniten bryder her frem efter dalbunden og skyder 
tillige langs efter begge fjeldsiderne op til højder af 2 a 300 m. 
Efter feltets længde kan bergarten variere ganske betydeligt. 
Et prøvestykke fra Skjeggestad har A. E. Tørnebohm vel- 
villig underkastet en foreløbig analyse. Bergarten betegnes 
som en grønlig middelsgrov granit. Den sammensættes af 
kvarts, mikroklin, stærkt omdannet plagioklas og kloritisk 
omdannet biotit. Accessorisk optræder lysebrun titanit, lidt 
zirkon samt ortit, desforuden sekundær epidot i mængde. 
Graniten overlejes af lagrækker tilhørende Balsfjord- 
gruppen uden nogetsteds — såvidt hidtil iagttaget — at 
gjennembryde eller udsende ramificationer i samme. Ved 
det sammenhængende felts afslutning mod vest i nærheden 
af Trången er skiferafdelingens lagrækker i kontakten mod 
graniten stærkt oprejste og bøjede. Graniten må således an- 
tagelig være ældre end Balsfjordafdelingen og det nys nævn- 
te forhold ved Trången derimod være fremkaldt ved en se- 
nere fremkaldt opstuvning af den granitiske undergrund. 
Tvivlsommere kunde forholdet i så henseende måske 
stille sig med hensyn til enkelte spredt fremstikkende parti- 
er af en granitartet sten, som i nærheden af gården Bakke- 
houg — noget vestenfor granitfeltets mere sammenhængende 
