158 Karl Pettersen 
område — bryder frem efter dalens lavere liggende niveau- 
er mellem lagrækker tilhørende Balstjordgruppen. Skifer og 
granit eller granitartet sten kan her på enkelte steder findes 
således indbyrdes sammenvævet, at forholdet — som det 
synes — kun vanskelig lader sig forklare som fremkaldt 
ved en senere opstuvning af den granitiske undergrund. 
Snarere kunde der måske være grund til at forudsætte at 
disse sammenvævninger mellem granit og skifer her helt 
var af sedimentær oprindelse, idet materialet til de granit- 
lignende dannelser her kunde være hentet fra Øverbygdens 
nærliggende granitfelt, og som brudstykke-materiale være 
bleven indblandet med det finere materiale, der har dannet 
grundmassen for Balsfjordskiferne. Skulde graniten ved 
Bakkehoug derimod som eruptiv have gjennembrudt lagrækker 
tilhørende Balstjordgruppen, så måtte den være yngre end 
Øverbygdens granit — under forudsætning af at det ovenfor 
for denne angivne aldersforhold er rigtigt. 
Skulde granitpartierne ved Bakkehoug derimod i virke- 
ligheden være at indordne som en samtidig dannelse med 
det sammenhængende granitfelt efter Øverbygden, så måtte 
også dette sidste være at opstille som en dannelse ikke 
alene yngre end urfjeldet men også yngre end de ældre 
under Balsfjordgruppen henhørende skiferafdelinger. 
De her nævnte forholde ved Bakkehoug skulle forøv- 
rigt nærmere blive omhandlede i et følgende afsnit. 
m. En afdeling af gneis eller gneis-granit langs 
efter den nedre del af Målselv. 
Ved garden Myre, der ligger omkring 9 kilom. neden- 
for Bakkehoug under foden af Mauken, bryder frem en grå 
ulaget bergart, der bygger fjeldgrunden opefter Maukens 
gården Rognmo gjennem en 
sydlige afhæng nedover mod 
længde af 8 a 9 kilom. Opad afløses afdelingen af lagræk- 
ker af til Balsfjordgruppen hørende skifere, der optræder 
enerådende efter Maukens højfjeldspartier. 
