160 Karl Pettersen 
bygget af granit.*) Der har forøvrigt ikke været anledning 
til nærmere at undersøge bergbygningsforholdene her. 
p  Troldvikdalens granit. 
Troldvikdalen skjær sig ind i nordlig retning lidt uden- 
for Kafjordbotn i Lyngen og afsluttes her efter et kort løb 
i højfjeldet. Op mod dalens afslutning 1 højfjeldet stikker 
der frem i dagen gjennem en længere strækning en grålig 
middelskornig granitisk bergart. Feltspathen er grålig hvid, 
og stenen rigt indflettet med biotit. Lagrækker af overlig- 
gende glimmerskifer falder til begge sider fra graniten — fra 
den vestlige side under svagere heldning, fra den østlige 
side under en temmelig stejl faldvinkel. Forholdet her er i 
så henseende ensartet med det oven omhandlede efter gneis- 
afdelingen østenfor Tabmok-vand. 
Denne granitiske afdeling tilherer antagelig urfjeldet. 
Som sådan har den under bergdannelsen skudt sig op mellem 
lagrækker af den oprindelig overliggende glimmerskifer. De 
stærke foldninger inden glimmerskiferafdelingens lagrækker i 
de omgivende strøg her synes også at skulle vidne til fordel 
for en sådan forudsætning. 
q. Gmeisafdelingen efter Retsen-elv. 
I strøget mellem Sappen, — den øverst liggende gard 1 
Reisendalen — og den nedenfor liggende gård Vindlys byg- 
ges fjeldgrunden efter dalbunden og de lavere niveauer langs 
fjeldsiderne af gneisartede lagrækker. Disse vise 1 regelen 
en nord-sydlig strøgretning med vestligt fald. Da disse hårde 
strata optræder efter de dybest indskårne niveauer, antages 
der foreløbig nærmest at kunne være grund til at indordne 
dem under urfjeldet. Bygningsforholdene træder forøvrigt 
ikke således frem at det med de forhandenveerende aflæsnin- 
ger lader sig gjøre herom at udtale sig med fuld bestemthed. 
*] Th. Bang: Landmalerliv i Finmarken Kr.nia 1873 
