Den nord-norske fjeldbygning 161 
I forbigående skal således bemærkes, at en forudsætning om, 
at de kan være yngre end urfjeldet og som sådanne at 
henlægge til Balsfjordgruppens kvartsitiske afdeling, ikke 
med bestemthed lader sig afvise. 
I nærheden af den nysnævnte gård Sappen skjær Pun- 
taelvens dalføre sig ind som en sideelv ind i sydlig retning 
efter hejfjeldet mellen Reisenelv og Käfjordelv i Lyngen. 
Den nysnævnte gneisafdeling om Sappen fortsætter ind efter 
Puntaelven. Opefter højfjeldet overdækkes den af lagrækker 
tilhørende Tromsø glimmerskifer-gruppe. 
Reisenelvens gneisafdeling dannes af lagrækker af glim- 
mer-gneis, 1 veksel med hornblendegneis eller horblendeskifer 
og kvartsitisk gneisartet glimmerskifer. Den minder intet- 
steds om gneis-graniten 
r. Tromsø-sundets syenst-gneis 
optræder efter et belte, der skjær sig frem i sydostlig ret- 
ning over den nordlige del af Tromsøen samt efter det østen- 
for liggende fastlandsstrøg mellem Tromsø-sundet og Bred- 
vikejdet, der fra bunden af Ramfjord — en sidefjord til 
Balsfjord, — fører over til Ulfsfjordens ytre del. Fra nord- 
vest mod sydost har dette belte en længde af 14 kilom. 
Bergarten er her petrografisk nærmest at betegne som 
en syenit-gneis. I det hele og store optræder bergarten skik- 
tet og med udpræget lagdeling, — men går på den anden 
side ofte over til eller veksler med en mere ulaget afænd- 
ring. Syenitgneisen efter nordenden af Tromsøen dannes af 
orthoklas og plagioklas 1 omtrent lige mengde, mørkegrøn 
hornblende, noget brun glimmer og noget kvarts. Det er en 
laget bergart, som efter sin sammensætning danner et mel- 
lemled mellem syenit og diorit.*) 
Syenitgneisen ligger helt udskilt fra kystens gneis-gra- 
=) fr Lasaulx c. 1. 
11 
