162 karl Pettersen 
nit. Vestersundet skjær sig frem mellem Tromsøens syenit- 
gneis og Kvaløens gneis-granit. Der har således ikke været 
anledning til at gjøre sådanne direkte aflæsninger, der kan 
tjene til at belyse aldersforholdet mellem disse forskjellige 
afdelinger. Derimod trader syenitgneisen 1 et bestemt un- 
derlejningsforhold til Tromsø glimmerskifergruppe og er så- 
ledes i ethvert tilfælde ældre end denne. 
Den nordlige del af Tromsøen fra dens nordspidse syd- 
efter gjennem en længde af omkring 3 kilom. indtil en linje, 
der fra gården Bredvik ved Tromsø-sundet — nordenfor 
Tromsø by — skjær sig frem i nordvestlig retning over til 
øens vestlige side mod Vestersund noget nordenfor gården 
Sandnes, ligger helt ind under denne afdeling. Efter denne 
sydlige grændselinje skyder afdelingens lagrækker sig ind 
under lagrækker tilhørende Tromsø kalkstensferende glim- 
merskifereruppe. Efter de i nærheden af Bredviken opstig- 
ende lave åsdrag sees kalksten — tildels stinkstensartet — 
at ligge umiddelbart over hornblendegneisen (syenit-gneisen). 
Denne nordlige del af Tromsøen bygges af asdrag, der 
i Stakkevoldsåsen når sin største højde med omkring 500‘ 
(157 m.) over havfladen. Øen har her en brede at 2 a 3 km. 
Langs den vestlige side af øen viser syenit-gneisen en østlig 
faldretning, langs den østlige side er faldretningen derimod 
vestlig. Øen med sine asdrag er således her bygget af syn- 
klinalt stillede lagrækker. Langs strandpartierne efter beg- 
ge øens langsider danner hornblenden bergartens forhersken- 
de bestanddel. Den sorte hornblendemasse sees her på Nyds 
og tvers gjennemsat af indbyrdes krydsende årer og forgren- 
inger fra 0,5 cm. indtil-0,3 å 0,5 m. meeetighed af en me- 
re karakteristisk præget syenit, hvis grundmasse dannes af 
en hvidlig feltspath spættet med korn af grønlig sort amfi- 
bol. Navnlig træder torholdet i så henseende særlig udpræg- 
et frem i strandbeltet nedenfor husebygningerne på gården 
Bredvik. 
