Nye havsalger, 183 
øvre del oprette eller opret-spærrede, i dets nedre del for 
det meste udgaaende under en ret eller næsten ret vinkel 
og ofte bueformig bøiede. Grenene af 2den orden er meget 
korte, modsatte og tilspidsede, næsten sylformige, men altid 
spærrede og oftest lidt tilbagebøiede. 
Cellerne er cylindriske i løvets nedre del, uden eller 
med en svag indsnøring ved tvervæggene, i den øvre del min- 
dre regelmæssig cylindriske og ofte med sterkere indsnøring, 
undertidan svagt tøndeformige. Deres længde i hovedtraa- 
dens nedre del gaar op til 4 gange tykkelsen, almindeligst 
1 —2; opad blir de kortere, og i løvets øvre trediedel er 
de i almindelighed af samme længde som tykkelse eller ind- 
til dobbelt saa korte. Grenenes yderste celler er dog gjen- 
nemgaaende længere, 2—4 gange tykkelsen, og næsten endo- 
kromløse. 
Hovedtraadens nedre halvdel eller i det mindste tredie- 
del er altid monosifon med undtagelse af de to til tre ne- 
derste celler nærmest hefteorganet, hvilke som regel er meget 
kortere end de øvrige celler i løvets nedre del og for det 
meste polysifone. Længere op blir planten mere og mere 
polysifon, dette gjælder især hovedtraadens øvre trediedel 
eller halvdel, som altid er sterkt polysifon (pl. IE, fig. 5) 
med undtagelse af dens topceller; ligesaa de fra hovedtraa- 
dens øvre halvdel udgaaende grene, skjønt disse dog sjelden 
er saa sterkt polysifone som selve hovedtraaden, og en og 
anden gren forekommer ogsaa, som helt igjennem er monosi- 
fon. — Endokromet er grovkornet og oftest samlet i cellens 
midte (fig. 5), i løvets nedre del lyst, i den øvre del mørkere 
og noget jevnere fordelt. Planten har i frisk tilstand en 
brun i grønt stødende farve, tørret blir den olivengrøn. 
De flerrummede zoosporangier, som jeg indtil videre 
benævner artens hidtil kjendte reproduktionsorgan, optager 
hos flere af de undersøgte eksemplarer det meste af løvets 
øvre trediedel og er altid meget talrige. De har en mere 
