184 M. Foslie. 
eller mindre cylindrisk eller forlænget konisk form (pl. III, 
fig. 4), indsænket i grenene eller hovedtraaden og opnaar 
undertiden en betydelig længde, men er tildels afbrudt ved 
et par eller flere mellemliggende, utransformerede celler. Jeg 
har aldrig fundet grenenes øverste og nederste celler trans- 
formeret til zoosporangier. Derimod er det ej sjelden at fin- 
de et større eller mindre parti af hovedtraadens øverste del 
transformeret, og zoosporangierne kunne saaledes her være 
terminale, hvorved den faar et afstumpet eller afrundet ud- 
seende. Ogsaa her forekommer fra og til et par eller flere 
mellemliggende, utransformerede celler, men ofte er hele par- 
tiet uden afbrydelse bleven transformeret til flerrummet zoo- 
sporangium i en længde af indtil 1400 p. I almindelighed er 
dog zoosporangierne meget kortere, og i det hele taget varie- 
rer længden temmelig betydelig, den kan endog gaa ned til 
100 y og derunder. Tykkelsen varierer mellem 30 og 55 p. 
Hvor hovedtraadens zoosporangier ej er terminale, afsluttes 
denne hos zoosporangieberende eksemplarer med nogle faa, 
tynde og endokromfattige celler, som ligner grenenes topcel- 
ler. Tømte zoosporangier var ej sjeldne hos eksemplarer, 
som indsamledes i slutningen af mai og juni. Zoosporangi- 
ernes tømning har jeg ikke havt anledning til at iagttage. 
Det er usikkert, om denne art tilhører slegten Pylaiella. 
F. R. Kjellman, som velvillig har undersøgt samme, har 
meddelt mig, at den muligens vil blive at henføre til en ny 
slegt; men da man endnu ej nærmere kjender dens reproduk- 
tionsforhold, bør den indtil videre hentøres til Pylaiella som 
den slegt, med hvilken den nærmest stemmer overens. Fra 
denne afviger den dog i flere henseender ret betydelig og 
vil vistnok senere blive at udskille. 
Arten er funden ved Mehavn i Øst-Finmarken, hvor 
den var meget lokal, men temmelig almindelig. Den vokse- 
de epifytisk paa den øverste del af bladfligene hos Laminaria 
digitata i klippehuller i den nedre del af fjæren sammen med 
