6 



Kritans generation kan man se i Frankriket, der stora kritberg äro, 

 men då Kritan hårdt tryckes under berget, blir deraf Gips. Sådan 

 som sanden är i en Provintz sådan är ock bergarten. Victrioliska saften 

 går altid til botn. hwaraf myrmalm och yrke är i myror och siömalm i siöar. 



Hwarest käl[l]såg är neder i Jorden, och sanden håller mineral, och 

 watnet rinner fram dergenom, deraf blir Surbrunnar. Om bergens 

 Generation kan ses Tilas tal och Disputation de origiue monthtm. At diupt 

 ner utleta Jordens Superficies är swärt emedan hälleberg ta merendels emot. 



Ibland andra underliga ifrån naturen producerade ting, hwaraf Swerje 

 framför andra riken äger ansenligit. är på Kinna kulle i Westergiötland 

 ej det minsta. Han består af sina wissa Strata, besynnerligen qwarts och 

 oi-sten, hwaraf kalk brännes. Orstens generation är swår at begripa, 

 men troligast är at han sker af swartmylla och Schiffer. Då man slår 

 honom sönder finner man uti honom en cawitet waruti är mast vitriolum. 

 I 'er synes ock stenar, hwaruti finnas musslor. Öfwersta stratum af kullen 

 är gråsten som är underligit. hwaraf slutas at wåra gråberg och andra 

 stenar äro som andra temporis Filiae. Hwilket är et exempel twärt emot 

 dem, som statuera alla berg i begynnelsen wara skapade. På Alleberg 

 och Mösseberg befmnes der nästan likaledes. Mineralogi liafwa tänkt på 

 et sät at hinna til gråbergsgrunden, hwarunder nödwänligt skulle finnas 

 kalk: sa eller Cos. 



Da bergsklipporna först af hafwet upkomma. äro de torra och skal- 

 luta, mon ila ilc fa sta en tid. utan at oroas af wågorna, generera de af 

 sig sielfwa en liten mussla, som ökar sig, och genererar litet jord. Kom- 

 mer da dit något fru. genererar det jord och swartmylla. At bergen sa 

 uppkomma far man se emellan Boråhs och Ålingsåhs på hwilka det kul- 

 riga pa östra sidan är lika som afskurit. liksom wid Ishafwet i Lapland. 

 När swartmyllan far komma i dagen eller på det torra, witrar hon sönder 

 mer och mer. äfwen som dy en i kärr blir af fri lutft och wärma god giödsel. 



Rflgn upstiger af Jordenes dunster. Hafwet dunstar mer än Jorden, 

 men bergen draga moln at sig, och derigenom far det torra mera rägn, 

 som ock mera behöfwer än det wata. Kiölden och frosten ga in i cor- 

 poribus bibulis mer än betan, ty blir och jorden beredd deraf och beqwäm 

 til såning om wåren, da hon utspänner och exporerar. hwad som i henne 

 är. Altså är giäs-jord intet annat än Jord som har mycket watn uti sig. 



Skaparens wishet bör ock deruti admireras at han ej tillåter alla 

 wäxter wäxa på det torra, ty da skulle den ena tränga ut den andra. 

 Xu bli sa wäl de i det wata. som torra til swartmylla. Wi se wid 

 stränder, af stora bai och siöar, notgräset thet röres af wädret som wågor. 

 Sådant in Sargaso och Fucus in Mari pacifico, som deraf ser ut som 

 en grön äng, och är ett flytande gräs. dit si y samla snäckor och skahl, 



