25 



sv. 946) på gråstenar. Fördenskul då man ser den förra, kan man wara 

 försäkrad at der är kalksten. 



Alla kalkberg hålla något blymalm med silfwer, ty kalken är dess 

 matris wid de förnämsta grufworna. 



Men finner man Järnmalm, så bör man ganska noga se effter, om 

 der icke fins tenmalm. som wore en härlig sak för landet, emedan det 

 är en mabn. som bos oss ej ännu är funnen. Tenmalm röjer sig der- 

 igenom at små swartaktiga och mångkantiga gryn sitta såsom prickar 

 pa malmstenen, dem man med microscop lätligen kan finna. .T Pärbergs 

 grufwa fins sådan malm, kwarest man ser Zingraupen, som är fulkom- 

 ligen god tenmalm. sitta på malmen, som små swartaktiga gryn, fast de 

 ej äro särdeles stora. 



Kalk brännes i Swerige på åtskilliga stellen och på åtskilligt sät. 

 l:o lägger man weden på stenen; 2:o muras på 3 sidor och weden lägges 

 in på den fierde och stenen; 3:0 är det accuratesta, och brukas på Got- 

 land, der de bygga up stora kalkugnar. 



Da kalkstenen skifwar sig Horisontelt, utarbetas deraf likstenar, 

 golf-, trapp- och slipstenar samt epitaphier. Han brukas äfwen wid 

 malmgrufworna der malmen är rödbräkt at i smältningen bätre Solvera 

 honom, ty kalken absorberar acklum sulphuris; äfwensom uti koppar- 

 malmen wid Falun. 



Pä Gotland fä de af 150 tunnor obränd kalksten 300 tunnor bränd 

 kalksten. Han brukas af somliga hushollen at luta fisk med, bwaraf 

 fi-ken blir upswäld och stor. Kalken blir ock sittande uti fisken om 

 han än aldrig så mycket skioljdes i watn; hwilket skönj es af silfwer- 

 skiedar dä man med dem hanterar fisken, så bli de af sal alcali 

 mörkgula. 



Kalken är hvitare än gips, derföre denna ölwerstrykes med honom. 

 ilen häremot har gipsen den förmohn, at han ej spricker som kalken. 

 Häraf blir aqva calås då man släcker osläkt kalk. hwilket är så ad- 

 -tringens at det tager af buden på menniskan. Doger altså icke at bruka 

 inwertes, men wäl utwärtes at läka sura ben och gamla rötsår med. För 

 samma orsak är socker skadeligt för de saa inse. 1 



J bränningen blir det starka sal alcali utanpå kalken som en massa. 



1. Sp. Marmor vagum flavescens crusta albicante. Denna är ej 

 upförd i Systemet; kallas vagum, medan han är kringströdd på marken 

 och fins aldrig i berg. Ar hwit inuti med en gul skorpa. Inuti honom 

 sitter en ådra af qwarts som är blodröd, kallas vena hcmatka. Men der 

 fins aldrig petrificater i honom. 



1 Oaktadt jämförelse med andra manuskript kan jag ej afgöra livad som me- 

 ningen är med de två sista orden (at hvilka det sista är understruket). 



