29 



1. Sp. Spatwm compactwm pellucidum, eller Gristattus islandicus, 

 ser ut som glas och kar iugeu färg. Kallas på Swenska dubbelsten; 

 emedan ban är durksiktig. och gör bokstäfwer och andra objecter dubla. 



■2. Sp. Spatwm rubrum, Hafsspat, fins wid hafwet uti stor myc- 

 kenhet. som man ser då man går utmed stranden. J brända swedior och 

 fällor ser man honom på stenarna, til et fulkomligt bewis at hafwet warit 

 der. Han fins wid Ålands hafsstrand til öfwerflöd; och är röd til färgen. 



3. Sp. Spatum incamatum. Fältspat. är hårdare, och som han har 

 något vitrescens uti sig så gifwer han eld: han holler gärna något järn. 



4. Sp. Spatum cinereum är något lösare än det förra, stöter något 

 på grönt, och är temligen rar: dok fins han wid Bannemora. 



5. Sp. Spatum atrum. är helt swart: om han häller järnmalm är. 

 han spitsig och klar, glänser som en spegel, och då han sönderslås, går 

 hwart stycke til en rhomb. som liknar en tärning, hwarmed han skils 

 ifrån alla andra stenar i werdene. Skils ifrån Qwartz dermed, at han ej 

 gier eld eller är wåt. Giör stort beswär om han är i Järngrufwor. 



Genus 3:m Schistiis. 



Constat frqgmentis fissilibus. 



Schiffersten delar sig som blad i en bok, när ban slös sönder och 

 är opac: han genereras af kiärrdv. som blifwit compact och hopfogad 

 under watnet: deraf kommer det at han ligger i flagor horisontelt. Det 

 samma är ock orsaken hwarför i honom finnes inwuxna naturala fiskar 

 och andra rätta diur. som kommit at stadna qwar i dyen, då watnet 

 siunklt neder. och således wuxit inne. När han en gång blit igenomhetad 

 bränner ban nästan som sten kohl. och blir til pulwer som torfwen med 

 hwilka han har samma ursprung, nemligen kiärrmylla. Askan blir röd. 

 hwilket kommer af jernet som är i honom : effter han är genererad i kärr, 

 så håller han altid något acidum: at han häller jern bewisas af okran. 

 som mycket håller sig uti kärrkäller, understundom koppar. Til at bränna 

 andra mineralier med, är han tämligen braf. 



Om chiffer ligger i dagen, faller han sönder til en swart mylla. 

 hwadan han blifwen är. hwarpä wi ha prof i Wästergiötland; när man 

 äkrifwer på honom, gier han åtskilliga färgade bokstäfwer; den som gier 

 hwita bokstäfwer är bäst. Den som gier gröna, är sämbre än den som 

 gier röda, hwilken är sämst. Hwilket kommer deraf at den senaste 

 ligger närmast dagen, den andra dernäst och den första innerst. "Warande 

 af rägn och lufft den sidsta mast siämd, den andra mindre och den första 

 aldeles god, effter lufften ej hunnit til honom. 



