64 



4. Sp. Zincum sterile, nigrum. Swartglänt Sandcblände håller Zink 

 och sitter i en mica. 



5. Sp. Zincum ferreum, rufo-inqvinans. Smutsar rödt ifrån sig, hwaraf 

 wi ha rödfärg, som brukas på planck och hus. 



6. Sp. Zincum arsenicale fås wid gränsen mellan Ångermanland 

 och Medelpad i en Blyartsgrufwa, är et gråt grofgnistrigt och tungt 

 blende och ser ut som det woro blandat med blygryn, men är pur 

 zinkmalm. 



Genus 5:m. Feman. 



Metallum cinereo-album, durissimum, malleabile, in igne post 

 candescentiam liqvescens. 



Järnmalm är lnvitgrå då han är ren. Men smälter ej förr än han 

 blifwit röd, och fordrar en stark heta. Jernet dragés ej af magneten, 

 för än det blit stångjärn, då det mist största delen af swaflet som 

 det håller. 



Stål är et järn, som mist alt sit swafwel, hwaraf det blifwit långt 

 hårdare än något spröt. Tackejärnet mister genom smidning til stångjärn 

 Vio af sin tyngd. Men kan åter bli tackejärn, om man smälter det 

 a uyo. 



Jernet är både alment och nyttigt, ja långt nyttigare än både silfwer 

 och guld: ty da man wäl kan lefwa utan dessa, kan man ej wara järnet 

 förutan. Det lins i kärr. örter och berg. Det färgar alla stenar röda. 

 Orsaken at tegelstenen är röd är ingen annan än at han håller järn; 

 detta är modren til Surbrunname. 



Uti Osterdalarne smaltes den så kallade Myrmalmen, hwilken tages 

 ur jorden, och smältes på et frän hedenhös brukligt maner, med ganska 

 litet eld uti en grop, som liknar en upwänd conus, der ej behöfs mer än 

 et qwiufolk at stå wid posten, som jämte det hon trampar på honom 

 kan tillika binda på sin strumpa eller giöra något annat. 



1. Sp. Feman petra vitrescente destitutum. Tor sten har liten 

 fluss, håller masta malmen, men flyter swårligen. 



2. Sp. Ferrum arsenico imprcegnatvm. Kalbräkt Järn, är ganska 

 skört och sprutt. 



3. Sp. Ferrum vitrescente diecs. Blöt malm eller qwiksten, har 

 mycken tiuss och flyter lät. 



4. Sp. Ferrum pyrda imprcBgnafatm, rödbräkt järn, kallas det som 

 öfwerflödar af förmycket och illa digererat swafwel eller pyrites, hwadan 

 det til en del blir bräck[lig]t, til en del segt. Se Bromells Mineralogia 



