1. <9p. Argilla apyra. Franskt ler, är eldfast och giäser icke, då 

 man slår aqva fortis på henne. Hon fås frän Frankrike och Hessen. 

 Utom denna kunna ej proberingar och skerfwor giöras, och måste man 

 hafwa den wid alla wärkstäder, der som arbetas med stark heta. 



At hon fms i Swerige är ingen twifvel. Men hon bör ingen an- 

 norstädes sökas än i wåra sandmoer. och ju diupare ned hon ligger 

 ju friare är hon från victriol och följaktligen så mycket, bätre. Detta är 

 just det samma hwaruti hon skils frän wår gemene lera. 



Ingen lera rodnade då hon bräns, om hon icke wore blandad med 

 Järn. Af den samma leran kan man få en eldfast på sådant sätt: Man 

 blandar henne med watn i ett käril. hwarigenom saltet och victriolen 

 skiljes ifrån henne, det som då blir qwar torkas och är en eldfast materia, 

 som ej rodnar i elden. Detta är så mycket nödigare som ugnar dermed 

 murade wara otroligt länge. På annat sätt. Tag gemen lera. lägg den 

 uti en strumpa, sedan laka henne några gånger med liumt watn, då 

 ockran är bortlakad är leran eldfast. 



2. Sp. Argilla vitrescens, caleinatione rubescens. I Halera. är ej 

 eldfast, rodnar i elden. Är af 3 slag l:o Blålera. 2:o Htvitlera. 3:o 

 iÅffärgad. lilalera menas wara bättre än den hwita att mura med. Wid 

 Philipstad lins den liffärgade och brukas till skiutlera. Men håller hon 

 sand är hon farlig. Är mycket hård, och ju mer hon brännes, ju mer 

 rodnar hon. llwaraf man kan se at hon ej är eldfast. 



3. Sp. Argilla vitrescens, u!h<t. Kallas Pipelera. effter der af 

 giörs pipor. 'Par man på henne kännes hon seg och smidig. Denna 

 lunkas till det oäkta porcelinet. Äkta hafwa wi ej ännu kunnat giöra i 

 bris) på sådant ler. doger ej till pipor så framt icke hon är tämligen 

 apyra; ju mer hon brännes ju liwitare blir hon. 



4. Sp. Argilla vitrescens saponacea, lisslli*. Walklera är mycket 

 lik den förra, är grå och fast. Xär hon brytes ligger hon i lameller 

 som scliiffer. Xär man walkar henne, Indrar hon sig som såpa, men da 

 hon är torr, hänger hon wid tungan. Kommer hon i stark eld. går till 

 glas. Hos färgare Sr hon högst nödig, ty man kan taga fläckar ur kläder 

 med henne. ' Änteligen giöres af henne sockerformar, som draga fetman 

 ifrån sockret och giör el rent. K. S. V. H. 174:2. 



5. Sp. Argilla vitrescens tessulata. krukmakare lera. ty denna bör 

 ej wara kalksalt. ty ila springer kärilet sönder, sa snart watn kommer 

 deri. Ib in proberas således: remnar bon i kuber, när hon torkas i fria 

 luffteu, är hon god, och derigenom at hon vitresceras, hänga particlarne 

 bätre tilsammans. 



ii. Sp. Argilla vitrescens, caleinatione exalbidum. Klinklera. Invaraf 

 det hwita Hollenska teglet är som kalla- Klink, som står emot watnet, i thy 



