49 



knyter sig kring fyndet af den atlantiska Leathesia vid Reval. 

 Denna växt har aldrig iakttagits a svenska Östersjökusten. 



Af floridéer uppgifver Gobi 8, men därtill kan anses komma 

 ytterligare Phyllophora membranifolia på samma grunder som i 

 Strö^ifelts förteckning. En algkollekt från nyländska skärgår- 

 den, som insamlats af A. Luther och välvilligt ställts till mitt 

 förfogande, innehåller utöfver hvad Gobi och Strömfelt angifvit 

 för Finlands kuster, Ceramium fruticulosum och Monostroma 

 baltieum. Gobis förteckning å floridéerna (p. 46) kan således 

 ökas med en art. Hela antalet blir således 10. 

 Dessa äro: 



Phyllophora Brodiasi Ceramium fruticulosum 



„ membranifolia „ ruhrum 



Polyziphonia violacea Furcellaria fastigiata 



nigresccns Hildenbrandia rosca. 



Eh oo lo mel a subfusea 

 Ceramium tenuissimum (= gracillimum hos Gobi) 



Härtill kommer nu äfven: 

 Bangia pumila. 



Antalet floridéer (inklusive Bangia) är således något lägre 

 än vid Smalands- och Gotlandskusten (11 mot resp. 13 och L5, 

 jfr p. 46). Bangia har ej iakttagits inom det af mig undersökta 

 området. Den förekommer dock enligt Krok vid "innersta Stock- 

 holmsskären"' och utefter Bottniska viken. 



Gobls uppgift om Polysiphonia violaceas utbredning för- 

 tjänar uppmärksamhet. Denna art förekommer nämligen endast 

 vid Finska Vikens norra kust (t. ex. Helsingfors skärgård), där- 

 emot ej vid den södra, estländska kusten, liksom den för öfrigt 

 synes vara sällsynt i Östra Östersjön. 



Af denna jämförelse mellan algvegetationen vid Smålands, 

 Gotlands, sydvästra Finlands och Finska Vikens kuster framgår, 

 att hela detta område har en i stort sedt enhetlig flora. Annat 

 blir resultatet, när jämförelse göres med floran i Västra Öster- 



9vedeUu$, Östersjöns ha fsalg flora. 4 



