55 



En te ro morph a fl ex nosa 

 En tade rm a pei fo ron s 



Cladoph or a e rista ta 

 Acrosiphonia centralis? 



pallida? 

 Leathesia difformis 

 El a eh i sta stetta > is 

 Leptonema fasciculatam 



Dietyosiphon Mesogloia 

 Ecto carpns fasciculatas 

 Microsyphar Zosterce 

 Polysiphonia violacea 

 Rhodomela subfusca 

 Callithamnion byssoiäeum 

 Ceramium tenuissimitm 

 „ fruticulosum 



Dessa 16 jämte de 4 endemiska arterna, således summa 20, 

 äro icke iakttagna i arktiska haf. Detta motsvarar omkring 

 36 % af hela områdets flora. Af det inre Östersjöns algformer är 

 det således icke mindre än 64 %, som dels hafva sin hufvud- 

 utbredning, dels åtminstone förekomma i Norra Ishafvet. 



Efter fördelning på provinser blir arternas antal följande: 



Chlorophycéer . 



Fucoidéer .... 

 Floridéer 1 .... 



Atlantiska 



Subarktiska 



Endemiska 



Summa 



12 

 11 

 12 



2 



11 

 4 



1 



2 

 1 



15 

 24 



17 



Summa 



35 



17 



4 



56 



Yid de olika gruppernas fördelning på de olika regionerna 

 (jfr p. 26) fas följande siffror 2 : 



Öfre litoralregionen 

 Nedre „ 



Sublitoralregionen. . 

 Summa 



Atlantiska Subarktiska 



Endemiska 



Summa 



9 



4 



16 



2 



8 

 6 



1 

 2 



12 

 14 

 22 



29 



16 



3 



48 



1 Inklusive Bangia. 



- Liksom vid regionindelningen har ej vid denna beräkning medtagits 

 de af mig icke observerade Chcetomorpha Linum, Stilophora rhizodes, Leathe- 

 sia difformis, Elachista stellaris, Dietyosiphon Chordaria och Mesogloia, Ecto- 

 earpus fasciculatus och Bangia pumila. 



