tion, som framkallas af vindströmmar i Östersjön, icke sträcker 

 sig längre ned än till gränsen af den i afseende på salthalt 

 nästan homogena öfre vattenmassan 1 . 



Östra Östersjön kan således betraktas som ett från hydro- 

 grafisk synpunkt väl begränsadt helt. Påfallande är särskildt 

 salthaltens ringhet i jämförelse med den i Yästra Östersjön, mot 

 hvilken i detta hänseende gränsen är skarp. 



Tidvatten, isen, kustens och bottnens 

 beskaffenhet. 



Af de faktorer, som inom åtminstone andra hafsområden 

 ntprägladt bidraga till gestaltningen af växtlifvet i hafvet, plägar 

 särskildt framhållas tidvatten. Ebb och flod, som så skarpt bi- 

 drager till begränsningen af olika algregioner med sina olika 

 biologiska typer, saknas ju helt och hållet i Östersjön. Däremot 

 synes en blottläggning af den öfre litoralregionen kunna ske 

 mera tillfälligtvis genom ihållande landvindar och att detta icke 

 är utan sin betydelse för åtminstone vissa litorala arter, därpå 

 tyda Kjellmans iakttagelser öfver en biologisk form af Ceramium 

 circinnatum vid Gotlands kuster 2 . Några dylika fenomen har 

 iao- dock aldrio- lvckats iakttaga. 



Jo o «,■ o 



Om isbildningens inflytande på alglifvet i Östersjön före- 

 ligga inga direkta iakttagelser. Själf har jag endast varit i till- 

 fälle att besöka de undersökta trakterna sommartiden. 



Det inflytande, som isen skulle kunna tänkas utöfva på 

 alglifvet, kan hufvudsakligen grupperas kring följande möjlig- 

 heter: isen verkar mekaniskt, därigenom att den bortrifver och 

 af sliter företrädesvis litoralf ormer ; den verkar hämmande på be- 

 lysningen, hvilken enligt Berthold 3 utöfvar ett afgörande in- 



1 Ekman och Pettersson 1. c. p. 107. 



1 Ceramium-form från Gotland. 1897. 



- Vertheilung d. Algen im Golf von Neapel. 1882. 



