medel för algerna, blir dessas beroende af vattnets sälta — såsom 

 det från flere håll påpekats — alltid endast en turgorfråga. Och 

 härvidlag bör särskildt framhållas, att det ofta mindre är en viss 

 låg salthaltsgrad, som blir åtgörande, än snarare dennas väx- 

 lingar. Detsamma gäller äfven temperaturen. Den större eller 

 mindre hastighet, med hvilken inom ett område växlingarna ske, 

 är nämligen af största betydelse, därför att former finnas, hvilka 

 väl förmå uthärda och lefva i de maxima och minima af salt- 

 haltsgrad, som kunna förekomma, men däremot ej motstå deras 

 alltför hastiga växling och däraf föranledda stegrade anspråk på 

 cellernas osmotiska verksamhet. 



Frågan om belvsnino-ens betydelse för vegetationen inom 

 Östersjön kommer att beröras i samband med frågan om regio- 

 ner och formationer. 



Vattnets salthalt och temperatur. 



Genom Ekmans och Petterssons undersökningar 1 äro Öster- 

 sjöns hydrografiska förhållanden väl kända. Vid föreliggande 

 fråga om algvegetationen och dess beroende häraf är det egent- 

 ligen, åtminstone i första hand, endast af intresse att känna 

 ytvattnet, enär vegetationen aldrig når större djup än omkring 

 20 meter och således alltid kommer att ligga inom ytvattnets 

 område enligt hydrografisk terminologi. 



Detta Östersjöns ytvatten utmärkes, förutom af ett succes- 

 sivt aftagande af salthalten ju längre in man kommer, af i all- 

 mänhet en viss konstans i salthalt, men däremot af 

 tämligen stora och ofta synnerligen snabba växlingar i 

 temperatur. 



Med af seende på salthalt växlar Östra Östersjön eller Öster- 



1 Den svenska hydrograf. exp. år 1877. 1893. 



