66 



meddelas här, livad Kjellman i Ishafvets Algflora säger om 

 dessa arters vertikalutbredning i polarhaf vet : 



Cladophora rupestris: vanligen litoral, växande inom Fucacé- 

 formationen, stundom sublitoral. 



Fiicus serratus: i norska polarhaf vet vanligen litoral, vid 

 Novaja Semljas kust och antagligen vid Spetsbergen (f. angusta 

 och f. arctica) sublitoral, som element i Laminarieformationen. 



Eiidesme virescens: oftast inom litoralregionen, stundom i 

 den sublitoralas öfre del. 



Sphacelaria racemosa: i norska polarhafvet litoral, i andra 

 delar af polarhafvet sublitoral. 



Edocarpiis siliculosus: i norska polarhafvet merendels lito- 

 ral, i andra delar sublitoral. 



Ghantransia virgatula: litoral i klipphålor. 



Phijllophora membranifolia: i polarhafvet litoral eller sub- 

 litoral i det inre af djupa fjordar. 



Polysiphonia violacea: vid Norges kust sublitoral och litoral 

 enligt Gran. 



Pohjsiplionia nigrescens: vid Norges kust i klipphålor inom 

 litoralregionen, i Hvita hafvet sublitoral ner till oinkr 30 m. djup. 



Rhodomela subfusca: sublitoral och litoral i Kristianiaf jorden 

 enligt (trän. 



Ceramium rubrum: i norska polarhafvet merendels litoral, 

 i öfriga delar af Ishafvet sublitoral, tillhörande Laminarieforma- 

 tionen. 



Furcellaria fastigiata: enligt Kleen och Wahlenberg i södra 

 norska polarhafvet litoral och sublitoral, i öfriga delar af Ishafvet 

 antagligen sublitoral. 



Hildenbrandia rosea: vid norska kusten litoral, i andra delar 

 af polarhafvet sublitoral på 10 — 20 in. djup. 



Som ofvan anförts, kan den sistnämnda dock äfven i Östra 

 Östersjön vara litoral (se p. 27). Det är i alla fall icke mindre 

 än 13 arter af Östra Östersjöns subli toralf lora, som förekomma 



