70 



från nordost genom en Öppen förbindelse med Hvita Hafvet. 

 På detta sätt söker äfven Lakowitz 1 förklara närvaron af Sphace- 

 laria racemosa i Östersjön. De senare tidernas geologiska forsk- 

 ningar ha dock ej bekräftat detta antagande om förbindelsen 

 norrut, men däremot på 'annat sätt lämnat en tillfredsställande 

 förklaring på, dessa djurs isolerade utbredning. De äro kvar- 

 lefvor från istiden, när Östersjön var en vik af det isliaf, som 

 då omgaf Skandinavien. Att de kunnat uthärda Ancy lussjöns 

 söta vatten bevisas däraf, att de ännu i dag äfven lefva i in- 

 sjöar t. ex. Yettern. Af planktonorganismer i Östersjön måste 

 äfven en, Limnocalanus macrurus, enligt Aurivillius (1. c. p. 49) 

 på grund af sin utbredning uppfattas som relikt i samma be- 

 märkelse som de föregående. Är nu Sphacelaria racemosa en 

 sådan relikt? Denna fråga måste besvaras nekande, ty att 

 Sphacelaria skulle kunnat lefva i Ancylussjön kan ej antagas, 

 ty denna växt liar aldrig anträffats i sött vatten. 



Sannolikt har den väl en gång under istiden haft o af bruten 

 förbindelse med Ishafvet och de där lefvande formerna liksom 

 ( 'ottus och de öf riga. Under Ancy lustiden dogo de flesta hafs- 

 formerna ut eller tvingades retirera för att vid landets ånyo 

 inträdande sänkning äter vandra in tillsammans med det saltare 

 vattnet. Ish af s former i allmänhet hade då naturligen större 

 utsikter att uthärda i konkurrensen i Östersjön, som till följd 

 af låg salthalt och snabba temperaturväxlingar erbjöd många 

 likheter med förhållandena i ett ishaf. Att förbindelsen nu är 

 bruten får sin förklaring genom Litorina-tidens afvikande för- 

 hållanden. Då inkom vatten med mycket hög salthalt och där- 

 igenom möjliggjordes invandringen af en skara sydligare, rena 

 atlantiska former, hvilkas konkurrens blifvit de arktiska formerna 

 för stark. Och liar man härutinnan att söka förklaringen till 

 att många af dessa nu för tiden saknas vid Sveriges västra och 

 Norges södra och västra kuster. Men denna splittring har ej 



1 Die Vegetation der Danzigerbucht. 



