99 



e notata (Species Alg. II, i, p. 29). Sedermera har Harvey i Ner. 

 Bor. Am. suppl., p. 124 (1857) beskrifvit en art, Sph. arctica, 

 h vilken är samma växt. Slutligen har Reinke (Algenflora p. 40. 

 1S89), såsom det synes, med rätta indragit denna art under den 

 vid Englands kuster förekommande, af G-reville 1824 (Scott. 

 Crypt. Flora II, tab. 96) beskrifna Sph. racemosa, dock såsom en 

 särskild varietet, utmärkt genom i allmänhet gröfre byggnad, 

 talrika nedlöpande rhiziner samt på sporangier mera fattiga spo- 

 rangieställningar. Han kallar den Sph. racemosa Gtrev. var. arc- 

 tica Harv., men da Aoardhs namn notata daterar sig redan från 

 1828, bör detta användas för att beteckna nämnda varietet. Växten 

 bör således rätteligen kallas Sjrii. racemosa Greville f. notata C. 

 A. Aoardh. 



Såsom Reenke framhållit, är denna växt till sin förgrening 

 mycket A*äxlandc Särskildt utpräglad är f. pinnata (Algenfl. p. 

 66 och Atlas tab. 45, ii, ig), hvilken till och med uppfattats 

 som en egen art. Denna pinnata-form har af Reinke visats vara 

 genom öfvergangar förbunden med hufvudformen, af hvilken 

 den är att betrakta som en tillfällig varietet, hvars karaktäristiska 

 förgrening inträder pä lösryckta, i vattnet fritt liggande axlar. 

 Reeske har nämligen endast iakttagit den lösliggande. Denna 

 f. pinnata förekommer äfven vid de svenska kusterna ej sällsynt 

 tillsammans med hufvudformen, men likaledes aldrig fastsittande, 

 utan vanligen intrasslad mellan grenarna af Furcellaria fastigiata, 

 en växt, på hvilken Sph. racemosa inom området vanligast upp- 

 träder som epifyt. Med afseende på öfvergangar till hufvud- 

 formen har jag iakttagit såväl pinnat a-iovmer, på hvilka de 

 öfversta kortgrenarna utvuxit till långgrenar, hvilka sedan ute- 

 slutande bilda långgrenar, som äfven sådana, där växten först 

 utbildat långgrenar och därefter öfvergått till bildande af ute- 

 slutande kortgrenar. Anmärkas bör i detta sammanhang, att 

 förgreningen hos unga sphacelarior i allmänhet är en annan än 

 på äldre stadium och denna olikhet består just i ett rikligare 



