104 



inbegripes under f. vernalis Aresch.) skulle ju möjligen äfven 

 tala för att den endast är ett mindre utveckladt stadium. Denna 

 form har jag iakttagit vid Östergarns holme samt å bergpallarna 

 utanför Katthammarsvik i juni. 



En synnerligen späd och liten form är f. parvilla Kjellman, 

 utmärkt genom sitt mycket sparsamt greniga skottsystem och 

 sina mot spetsen afsmalnade grenar. Den bildar ytterligt små, 

 på sin höjd 4 — 5 mm. höga tofsar på Monostroma balticnm i 

 Slite viken. 



Förekomst inom området: Allmän inom området, f. prcetorta 

 särskildt vid Smålandskusten; vid Gotlands kuster äfven f. rupincola 

 och f. parvula. Med sporangier och gametangier under juni— aug., 

 däremot ej iakttagen fertil nov. — maj. 



Geografisk utbredning: i alla världens haf. 



Streblonema Derbés et Solier. 



Streblonema oligosporum Strömfelt, Algveg. i Finlands 

 sydvästra skärgård p. 133. Tab. 1, fig. 5. 



Den växt, som jag betecknat med ofvanstående namn, före- 

 kommer hufvudsakligen på Ceramier och öfverensstämmer till 

 alla delar med Strömfelts Streblonema oligosporum, så att jag 

 utan tvekan identifierat den med denna art. Detta framgår 

 såväl af växtens karaktäristiska byggnad och lefnadssätt som 

 äfven genom de af Strömfelt lämnade måtten. 



Den förekommer företrädesvis på Ceramium tenuissimum 

 med det vegetativa systemet doldt mellan nodalcellerna och med 

 gametangierna och enstaka hår utskjutande utanför dessa. Under 

 det att den med lätthet växer mellan nodalcellerna, synes den 

 däremot med större svårighet framtränga i internodalcellens 

 fastare och tjockare väggar. Här uppstå ofta pseudoparenky- 

 matiska skifvor. Att denna växt, som i regeln är endofyt 

 i värdväxtens väggar, äfven kan uppträda epifytiskt, därpå tyda 

 flere iakttagelser. På grund däraf ha Reinke och följande 



